O některých massivních horninách. 41 



přechodem k rulovitým horninám z okolí mlýna Žlebského, jejichž 

 vybraných typů následuje krátká charakteristika. 



Vzorky rulovitých hornin od mlýna ve Žlebech. 



Směr rovnoběžného slohu asi na SZ, úklon příkrý asi na S V. 



Typus I. Bělavě zelenavý proužek ze slabě zelenavého malako- 

 lithického pyroxenu a saussuritovaného plagioklasu s velmi skrovnou 

 příměsí drobného zeleného amfi bolu. Akcessoricky narůžovělý titanit 

 vzácně rutil a pyrit; všechny tyto součástky však teprve mikroskopem 

 patrné. 



Struktura. Hornina drobnozrná se zrnky všemi směry promí- 

 senými, ale často dle téhož směru prodlouženými, že vzniká zřetelné, 

 přiblížení k slohu rovnoběžnému. Zrnko pyroxenu průměrně 3 / i mm 

 veliké ( 1 / 2 — 1), živcové 1 / 4 mm. Aggregací stejně barevných součástek 

 vzniká skvrnitost, skvrny 1 — 2 mm veliké. Pyroxenu jest o poznání 

 více nežli živců. 



Pyroxen jest ve průřezech zelenavě průhledný, ale jen poskrovnu 

 v některém místě jasnější, ponejvíce zakalen četnými drobnými póry, 

 naplněnými tekutinou a plynem. Velký počet pórů těchto souvisí 

 zřejmě s puklinami neb aspoň jde rovnoběžně s nimi, a jest nepochybně 

 druhotného původu. Obrysy pyroxenu bývají laločnaté nebo mírně 

 zubaté, málokdy částečně rovny. Mnoho zrnek jest zároveň podlouhlo 

 a orientováno téměř souhlasně, čímž vzniká přiblížení slohu rovno- 

 běžnému. Štěpné trhliny jsou hojné a nedokonalé, dílem dle pyroxe- 

 nového prismatu, dílem nepravidelnými směry, málokde přidružuje se 

 dokonalé rozpukání dle Orthopinakoidu. 



Dodati jest, že některá zrna pyroxenová zdají se obsahovati drobné 

 zrnko obecného amfibolu zeleného, ve průřezech silně pleochroického: 

 || c nebo b jest tmavozelený, || a žlutavý. Amfibol tento často vypadá 

 jakoby roztřepený, a nalezne se nejčastěji přirostlý na kraji pyroxenu, 

 někdy zarostlý do plagioklasu, ale zde onde zdá se — neklame-li řez 

 laločnatým záhybem zrnka — že i do pyroxenu hlouběji zasahá. Jest 

 ho celkem málo a podlouhlá zrnka jeho dosahují jen 0*1 — 02 mm. 

 Zcela zřetelně jest aspoň většinou pozdějšího původu nežli pyroxen. 



Ze součástek ostatních pyroxen uzavírá někdy i oblé zrnko 

 červenavého titanitu čistého vzhledu, vzácně žluté zrnko rutilu nebo 

 zrnko pyritu. Akcessorické součástky tyto i v živcích se někdy 

 vyskytují. 



