44 VIII. J- Kratochvíl: 



Z pruhu podobného předešlému byl zkoumán vzorek živcem 

 poněkud bohatší a pyroxenem chudší. Přiblížení rovnoběžnému slohu 

 bylo opět zřetelné, ale proužkování bylo méně vyvinuto. 



Mikroskopem byla shledána opět příbuznost typu předešlému, 

 jak vzhledem a vlastnostmi součástek, tak i sukcessí jich vývoje. 

 Amfiboly isou však vždy ve průřezech stejnoměrně zbarveny, zeleně 

 s tonem do hnědavá. 



Hornina obsahuje akcessorický křemen, poměrně dosti hojně. Ze 

 živců dle optických vlastností převládá oligoklas a sice prostřední směsi, 

 ale většinou jen v jednotlivých zrnkách vyvinutý. Něco jest oligoklasu 

 směsi basičtější; méně nežli této pak i směsi kyselejší se členy řady 

 oligoklasového albitu. Stopy andesinu a orthoklasu. 



Jiný vzorek předešlým příbuzný skytl opět amfiboly v jádru 

 někdy poněkud zelenější, po kraji hnědší, a v některých zrnkách 

 titanitových obsahuje uzavřeno žluté zrnko rutilové, zcela tak jako bylo 

 shledáno na typu II. z obory. 



Křemene jest hojně akcessorického. Živce hlavně plagioklasy řady 

 oligoklasové, většinou basičtějšího oligoklasu, mnohem méně jest členů 

 řady andesinové, vzácný labradorit kyselejšího oddělení, něco jest však 

 i kyselejšího oligoklasu, accessorický i orthoklas. 



Typus III. Některé proužky ve skále u mlýna postrádají pyroxenu ; 

 budiž podána stručná charakteristika vzorku vybraného z takového 

 pruhu. 



Vzorek obsahuje hlavně obecný amfibol a živce, amfibolu poněkud 

 více nežli těchto. Akcessorický vyskytují se oku patrná drobná zrna 

 pyritu. Mikroskopem poznají se jakožto akcessorické součásti ještě 

 křemen, ovální narůžovělá zrnka titanitu a žlutá zrnka rutilu, vzácně 

 krátký sloupeček apatitu. 



Sloh vzorku jest všesměrně zrnitý, zrna amfibolu jsou podlouhlá, 

 průměrně V/ 2 mm veliká, živcová zrnka 1 / 3 — 2 / 3 mm velikosti do- 

 sahující. 



Živce jsou plagioklasy a to většinou ze řady andesin-labrado- 

 ritové, značně menším množstvím ze řady oligoklasu basičtějšího. O tom 

 svědčí jak úchylky zhášení v lamellovaných průřezech, tak i velkost 

 lomu světelného. 



Akcessorický křemen má střední hodnotu lomu světla malinko 

 vyšší nežli kanadský balsam; střední lom světla živců jest častěji 

 značně vyšší, méně často málo vyšší, výminkou asi stejný jako lom 

 balsamu kanadského. Pozoruhodno jest, že labradoritové průřezy zhá- 



