48 VIII. J. Kratochvil: 



málo oligoklasu -j- křemen -f- biotit -|- něco muskovitu. Akcess. granát 

 a apatit. 



Tvar součástek allotriomorfní vyjma některý a sice úzce sloup- 

 kovitý apatit. 



Živce jsou zakaleny a jeví místem kontury zrnek klastiekých. 

 Křemen má obrysy dílem zubaté, dílem silně laločnaté, některá jeho 

 zrna jeví mezi kříženými nikoly zhášení pravidelné, jiná však zhášení 

 undulosní, se zřetelnými známkami jemného rozpukání. 



Biotit a granát jsou součástkami zřetelně authigenními a ne- 

 jeví drcení. Některé širší sloupky apatitu mají však zřetelně úlomkovité 

 omezení na svých koncích, kterýžto úkaz vzhledem k tomu, co bylo 

 poznamenáno o živcích a křemenu, vede k úsudku, že rula tato jest 

 proměněná hornina klastická. 



Výsledky pojednání tohoto jsou krátce následující: části I: 



1. Zjištěna jest příslušnost soustavná některých žilných hornin 

 okolí Nového Knína podrobnějším studiem součástek jejich, struktury 

 a způsobu rozkladu. 



2. Prokázána samostatnost diabasu v okolí Knínském vzhledem 

 k žule. Poněvadž pak diabas Sudovicko-Krámský zdá se míti augit 

 proměněný ve značně kompaktní amfibol, dříve nežli živce zvětraly; 

 nejspíše tudíž působením vy vřelého magmatu žulového, dále z toho důvodu, 

 že diabasy do žuly nepokračují, nýbrž na obor břidličný, částečně 

 i na ostrov břidličný v žule jsou omezeny, z příčin těch, soudím, lze 

 diabasy zdejší pokládati za starší horniny nežli žulu. 



3. Objeven byl pyroxen jakožto nejstarší původní křemičitan 

 kraje žulového. Konstatováním pak měnlivosti poměrů krystalačních 

 vysvitá také, že popsaný kraj jest vlastním žulovým krajem původním, 

 nikoli snad dislokací druhotně vzniklým. 



4. Vyšetřen poměr čtvera druhu amfibolu a dvojího pyroxenu 

 dle optických vlastností jejich. 



části II: 



Z druhé části pojednání tohoto vysvitá velmi zajímavé faktum, 

 že v okolí Zlebů horniny krystalickým břidlicím analogické jsou sou- 

 částkami svými příbuzný horninám dioritovým slohu všesměrně zrni- 

 tého, a strukturou svojí že do nich přecházejí. Lze je tuším proto po- 



