2 IX. C. Zahálka: 



lezl, také to pozoruliodno, že se vytvořily i ve hlíně diluvialní, tedy 

 v hornině od vápenců velmi rozdílné. Za to jest výskyt průlin ve 

 vápnitých slínech našeho českého útvaru křídového co do horniny 

 onomu z Alp a Krasu nejpodobnější. 



Roku 1889. shledal jsem poprvé průliny v Bohuslavově lomu 

 na Rohatecké výšině v místech zvaných „Na horách", několik kroků 

 na západ od silnice vedoucí z Roudnice do Rohatec (viz: Geologie 

 Rohatecké výšiny str. 21 — 22. s geolog, mapou. Zprávy o zašed. Kr. 

 Čes. Společnosti Nauk. 1885. — Pásmo X. útvaru křídového v ok. 

 Řipu str. 11 — 12. Věstník Kr. Čes. Společnosti Nauk- 1894.). V tomto 

 lomu byla nejvýše Černá neb šedočerná pisčitá ornice s oblázky dilu- 

 vialního štěrku. Přecházela ve spodinu z čistého žlutavého písku di- 

 luvialního sestávající, v níž byly šupinky muskovitu a placičky neb 

 úlomky slinitého vápence, jaký bývá v oboru pásma X. souvrství d 

 útvaru křídového zdejší výšiny. Ornice, vzděláváním diluvialního písku 

 povstavší, měla i s jmenovanou spodinou mocnost 0'6 m, místy 0*8 m. 

 Pod pískem byla vrstva diluvialního štěrku o mocnosti Ol m (srovnej 

 obr. 1. na přilož, tab.). Štěrk skládal se z valounů obyčejně co pěst 

 velkých. Náležely křemenu, buližníku, zřídka křemenci, slepenci, šedé 

 rule, phylitu, amphibolitu a j. Diluvialní písek a štěrk pokrývá útvar 

 křídový na temeni Rohatecké výšiny od vrstevnice 210 m n. m. vzhůru. 

 Zde nalezl jsem též velmi pěkně vyvinuté hranaté valouny (vybroušené 

 vanoucím pískem) s ostrými hranami zvláště na křemenu, někdy i ve- 

 likosti hlavy dosahující. Hranaté valouny povalovaly se v ornici 

 a někdy byl písek v jejich okolí úplně odvanut. 



Pod diluvialním pískem a štěrkem na temeni Rohatecké výšiny 

 jsou vrstvy útvaru křídového náležející nejvyššímu souvrství d pásma 

 X. Toto souvrství Xd obsahuje pevné deskovité slinité vápence ku 

 stavbě se vybírající. Slinité vápence střídají se s měkčími vápnitými 

 sliny. Tyto jsou sice dále od povrchu dosti pevné, blíže povrchu se 

 však snadno rozpadávají, kdežto vápence nesnadno větrají. V Bohu- 

 slavově lomu jest pod diluvialním pískem a štěrkem (obr. 1.) nejvyšší 

 vrstva 10. souvrství Xd. Je to vápnitý slin o mocnosti 0'9 m (místy 

 až 12 m zachováno). Dole je vrstva 10. v kousky a destičky roz- 

 padlá, nahoře v pecičky aneb jíl (ve smyslu fysikálním). A právě 

 v této vrstvě jsou průliny. Ve stěnách lomu, které směřovaly od Z. 

 k V. a od J. k S. jevily na průřezech příčných v podobě klínovité, 

 všelijak zohýbané (viz obr. 1. a 2.) do hloubky až 0*75 m ba až 

 0-9 m. Průlina zobrazená na obr. 2. sahala ve spodu až ku vrstvě 

 Xd9., pevného slinitého vápence. Šířka průlin na horní straně u přič- 



