çy XI. J. Hanuš : 



tokem : unikající dusík jest měřítkem pro nespotřebovaný fenylhydrazin, 

 jehož vypočtené množství odečteno od původního udává zkondensovaný 

 fenylhydrazin v hydrazon. Tato methoda dle zpráv Schimmel & Co. 

 (1893., 48.) dává dosti dobrých výsledků při benzaldehydu, kumínovém 

 aldehydu (v kumínové silici) pro aldehyd skořicový resp. skořicový 

 olej, a pro kmínový olej naleznou se výsledky nižší ; připomíná se 

 však ve zprávě této, že se snad podaří příslušnou změnou dospěti 

 k lepším výsledkům. 



Vanillin samotný stanoví Welman 2 ) titrací alkoholickým n/ 2 

 KOH; ku rozpuštěnému I gr vanillinu v 25 cm 3 alkoholu přičiní 

 25 cm 3 alkoholického n/ 2 KOH, potřepe a titruje zpět n/ 2 HCl na fenol- 

 ftalein; 1 cm s n/ 2 KOH = 0*076 g vanillinu. Způsobu tomuto jest na 

 závadu kyselina vanillová, jež způsobuje nejasný přechod. 



Frank Mörk 3 ) stanoví vanillin ve vanilce kolorimetrický síranem 

 železnatým za přítomosti bromu. 



Vzhledem k tomu, že nemá žádný z uvedených způsobů nároků 

 na správnou analytickou methodu, snažil jsem se různými způsoby, 

 přihlížeje ku funkčním skupinám vanillinu, nalézti postup, jimž by 

 bylo možno převésti vanillin kvantitativně v látku vyhovuj ící analytické 

 méthode vážkové aneb po případě nalézti chemické činidlo, jímž by 

 se mohl vanillin titrovati. Pokusy v posledním směru konané, spočí- 

 vající na titraci vanillinu iódem, bromem, jakož i manganistanem 

 draselnatým, nevedly k cíli: rovněž převádění vanillinu ve vážitelné 

 produkty benzoylací, acetylací, jakož i oxydace vanillinu konc. kyselinou 

 dusičnou na šťavelou neměly žádoucího výsledku. Přikročeno tudíž 

 opět ku funkci aldehydické skupiny slučovati se s hydraziny v hydra- 

 zony, produkty to dle povahy aldehydů i hydrazinů ve vodě bud 

 rozpustné neb nerozpustné. Aby zvláště docíleno bylo kvantitativní 

 vylučování vanillinu z roztoku ve způsobe hyclrazonu, vzaty byly 

 v úvahu hydraziny vyšší s větší molekulovou veličinou a substituované 

 deriváty fenylhydrazinu. 



Používaný vanillin tál při 83° C, byl úplně bezbarvý, rozpouštěl 

 se v konc. kyselině sírové citrónově žlutě a dával s ß naftolem 

 za přítomnosti kyseliny sírové smaragdové zbarvení; titrací dle 

 Welmana nalezeno 99'89°/ vanillinu ; byl tudíž prost nečistot a kyseliny 

 vanillové. Ku pokusům kvantitativním a ku přípravě většího množství 

 hyclrazonu brán vodný roztok vanillinu (z alkoholických roztoků vy- 



-) Pharm. Centr. (N. F.) 19. 673. 

 3 ) Chem. Zeit. Rep. 16. 14. 



