Kvantitativní stanovení aldehydů hydraziny. 



lučují se hydrazony, jsouce v alkoholu rozpustný, nekvantitativně) ; 

 pro účele vážkové užíván 0*4°/ ní roztok vanillinu. Z hydrazinu vzaty 

 následovní : benzoylhydrazin, difenylhydrazin, benzylfenylbydrazin, a-na- 

 ftylhydrazin, /3-naftylkydrazin a difenylendihydrazin; ze substituovaných 

 pak p-bromfenylhydrazin. 



Se samotným fenylhydrazinem nepracováno ; vylučujeť se vanillin- 

 fenylhydrazon mlékovitě, nesnadno se sází ke dnu nádoby a prochází 

 při filtraci fiítrem. Ostatně jest již popsán 4 ; jako látka vylučující se 

 z alkoholického roztoku vanillinu v stříbrolesklých šupinkách o bodu 

 tání 105°. 



Jelikož hydrazony vanillinu výše uvedených hydrazinu vůbec 

 nebyly dosud připraveny, popíši při každém jich fysikální vlastnosti 

 a pro úplnost provedu též elementární rozbor. 



Benzoylhydrazin C 6 H 5 . CO . NH . NH n _. Vodný roztok vanillinu 

 nesrazí se ihned vodným za horka připraveným roztokem činidla 

 tohoto; teprve po době 3 až 4 hodin vylučují se v kapalině bílé, 

 křovité jehlice velice dlouhé, průsvitné, rozpouštějící se snadno v alko- 

 holu, éteru, chloroformu, acetonu a benzolu, velice nesnadno v petro- 

 lejovém éteru. Bod tání hydrazonu z vodného roztoku vyloučeného, 

 jakož i krystalů získaných z alkoholického roztoku jest 124'5° C 

 (necorrig). Ku seznání vzorce stanoven pouze dusík elementárním 

 rozborem: (V1815 g látky dalo 16*2 cm s dusíka při tlaku 743 mm. 

 a teplotě 17° C; nalezeno tedy 1012% dusíka, théorie pro benzoyl- 

 hydrazon vanillinu C 15 H 14 3 N 2 vyžaduje lO40° /0 dusíka. 



Benzoylhydrazon vanillinu nemůže sloužiti ku stanovení tohoto 



aldehydu, jelikož vylučování jeho neodpovídá méthode kvantitativní. 



C TJ 

 Benzylfenylhydrazin n Jí J 5 "> N . NB„ ; volná zásada jest te- 

 C 6 íi CH. 2 



kutá, vylučující po delší době teprve jehlice krystallické a ve vodě 

 nerozpustná ; brán proto výminečně v případu tomto roztok alkoholický 

 jak hydrazinu tak i vanillinu; poslednější rozpouštěn v 50°/ o ním líhu. 

 Vanillin sráží se benzylfenylhydrazinem mlékovitě, sedlina těžko se 

 usazuje; zřeďováním vodou alkoholického roztoku vylučuje se sou- 

 časně s hydrazonem též přebytečný benzylfenylhydrazin. Hydrazon tento 

 rozpouští se ve všech rozpustidlech výše uvedených. Pro vážkové 

 stanovení vanillinu se nehodí. 



Difenylhydrazin (C & H r J. 2 N . NH 2 tvoří rovněž ve vodném roztoku 

 vanillinu mlékovitý zákal velice nesnadno se usazující ke dnu nádoby, 



^ Beilstein. Handbuch der ors. Chemie IV. B. 762. 



