Q XIII. B. Mácha: 



skopicky celistvá, mikroskopicky z velkého dílu jemnozrnná, často však 

 nestejnoměrně zrnitá. 



Křemen má hmota čirou a uzavírá dílem jen kapičky čiré te- 

 kutiny a něco tmavých rudních zrnéček, neb obsahuje ještě tmavé 

 částice uhelnaté látky. Čirá tekutina bývá uspořádána v řádky úzké 

 a nevyskytuje se v nápadném množství. Za to uhelnaté částice, kde 

 se vyskytnou, často bývají velmi hojny. Látka taková bývá i kolem 

 křemenného zrna hojně nahromaděna, tu a tam lze konstatovati, jak 

 do zrna křemenného ze zevnějšku pokračuje. Kde bývá zrnek kře- 

 menných několik pohromadě, tu hmota uhelná smíšená s velmi jem- 

 ným křemenem činí mezi nimi spojivo. Kontury některých takových 

 zrn křemenných však k sobě se hodívají, interferenční barvy jejich 

 jsou sobě blízky, i směr zhášení mnoho se nelišívá: jest zřejmo, že 

 některá a sice mnohá zrna křemenná zde obsažená, původně byla 

 spojena a teprve tlakem nějakým byla rozmačkána a oddálena. Uza- 

 vřeniny uhelné hmoty ve křemenu vznikly pak snad aspoň částečně 

 teprve druhotně. 



Sledují-li se kontury některých těch skupin zrnek křemenných, 

 poznáme, že tu a tam původně bylo idiomorfní zrnko křemenné, že 

 mívalo i laloky, do nichž sahají dosud zbytky hmoty ze živce a kře- 

 mene mikroskopicky jemně složené. Jsou to starší vyloučeniny křemene 

 v magmatu porfyrovém. 



Kromě toho jsou zde i křemeny bez úkazů kataklase uzavírající 

 drobné částečky uhelnaté hmoty, do jejichžto záhybů zasahuje ne- 

 rušené jemnozrnná hmota křemene a živce uhelnatou hmotou pro- 

 sycená ; jsou to patrné nejmladší zrna křemenná porfyricky vyloučená. 



Živce jsou dvojí: živce porfyrovitě vyvinuté a živce základní 

 hmoty. 



Porfyrovitě vyvinuté živce jsou často idiomorfně omezeny, ale 

 nezřídka mají na sobě stopy kataklase: jsou popraskány neb schází 

 jim část krystalového jedince Hmota jejich bývá kalná a obsahují 

 často mimo kaolinovité neb muskovité šupinky přehojné černé prá- 

 škovité částice uhelné hmoty, místem i vápenec. Částice uhelné bývají 

 nestejně rozloženy a jsou aspoň částečně jistotně druhotného, allothi- 

 genaího původu. Vápenec jest dílem opět starší allothigenní uzavřeninou, 

 dílem taktéž infiltrací sekundárního původu. 



Živce hmoty základní jsou ve spojení s jemným nebo drobným 

 křemenem a ve spojení se sporým příměskem slabě dvojlomného, pen- 

 ninu podobného chloritu součástkou cementu. Většinou jsou vyvinuty 

 způsobem zrnek allotriomorfních a bývají prosákly uhelnatou hmotou. 



