8 



XIII. B. Mácha: 



Hlavní součástky jsou alkalický živec a křemen ; akcessorické 

 součástky: velmi drobný, pouze silným zvětšením viditelný chlorit, 

 černavá. uhelnatá hmota , něco málo pyritu, leukoxenu a stopy 

 vápence. 



Struktura je porfyrická. Porfyricky však vyloučeny jsou jenom živce. 



Živce horniny jsou z největší části ortboklas a něco málo pla- 

 gioklasu a sice oligoklasu. Vtroušené živce jsou ponejvíce idiomorfné 

 neb skoro idiomorfně vyvinuty a obyčejně jen 1 l i — 1 / 2 mm dosahující 

 nezřídka však srůstají do skupin 1 — l l / 2 mm dlouhých. Plochy kry- 

 stalových jedinců jsou obyčejně prisma, klinopinakoid, orthodoma 

 a basická plocha. Průřezy orthoklasu bývají jednoduchý nebo dvojeny 

 a nejeví zonálního proužkování. Jsou buď podlouhlé ve příčných 

 řezech z individuí dle klinopinakoidu sploštělých, nebo široké v ře- 

 zech klinopinakoidu bližších a vůbec i z individuí tlustších. Oligoklas 

 bud samostatné se objevuje, skytaje lamelované průřezy aneb shle- 

 dáme nějakou lamelku jeho srostlou s orthoklasem, zejména na kra- 

 jích. Nedokonalosti tvaru krystalového jeví se nejčastěji tam, kde 

 více vyloučených zrnek vzájemným srůstem k sobě přiléhá, aneb kde 

 se živce ve skupině prorůstají. 



Hmota živce jest poněkud zakalena, což lze poznati nejlépe 

 v napadajícím světle, kdež dávají povrch jemně bělavý. Silným zvět- 

 šením spatříme drobounké póry s tekutinou, šupinky kaolinovité, 

 kalný prášek, zde onde šupinku chloritu, místem však hojnou jemnou 

 uhelnatou hmotu. Některé živce nemají žádné uhelnaté hmoty, u ji- 

 ných lze spatřiti ji usazenou příjemných puklinách, ale jsou průřezy, 

 ve kterých se zdá, že jest uzavřeninou původní, třeba že jest jenom 

 na některá místa individua živcového vázána. 



Základní hmota jest makroskopicky celistvá, mikroskopicky jemno- 

 zrnná. Živce mají podobu jemně lištovitou, činíce lištičky ponejvíce 

 jednoduché 001 -0*02 mm dlouhé, porůznu až 0'1 mm dosahující. 

 Poslední bývají nezřídka už dvojeny. Lištičky tyto jsou spojeny allotrio- 

 morfními drobounkými (také 0-01 — 002 mm velikými) zrnéčky křemene. 

 V celé hornině dosti stejnoměrně roztroušeny jsou drobné šupinky 

 chloritové, ponejvíce 001 mm veliké, zelenavě a sice velmi bledé 

 zbarvené. Kde lze pozorovati skupinku, sezná se, že má dvojlom asi 

 jako živec, jest tudíž klinochloru příbuznou. Z té příčiny lze jeho 

 rozšíření přehlédnouti, toliko silným zvětšením a bez kondensoru 

 kontury jeho silněji vyniknou. Z jeho šupinkovitosti a drobného roz- 

 ptýlení lze soudit, že vznikl přeměnou biotitu. 



