]0 XIII. B. Mácha: 



Vtroušené živce jsou ponejvíce orthoklasy, něco jest i plagioklasû 

 několikačetně složených dle zákona albitového. V řezech, kde lamely 

 zhášejí skoro souměrně ku hranici dvoj četné, měřeny byly úchylky 

 zhášení a daly 



několikrát 0° neb skoro 0°, 2-5°, 6-5°, 7-4°, 18-1°. 



S větší úchylkou přibývá šíře lamel i jsou zde dílem oligoklas, dílem 

 i (malým počtem) členové řady andesinové vyloučeny. Živce základní 

 hmoty mají podobu dílem lištovitou, dílem jemně zrnitou a náleží 

 lištovité dle způsobu zhášení a reliéfu aspoĎ z hlavního dílu ortho- 

 klasu, něco snad i oligoklasu. Jemná zrna živce vzhledem i reliéfem 

 souhlasí s lištičkami. 



Vtroušené živce obsahují obyčejně velmi hojně drobných uza- 

 vřenin vápencových, obyčejně pak i něco chloritových lupénků. A.ni 

 o prvních ani o druhých nelze tvrditi, jakým způsobem vznikly. 

 Vápenec bývá místy zakalen, chlorit pak dosti homogenní. Kolem 

 uzavřenin jeví se hmota živcová dosti čistá, obsahujíc ovšem ještě 

 kapičky čiré tekutiny a drobounká zrnéčka rudní. 



Zrna a zrnéčka vápence jsou v hornině velmi hojná a místem 

 činí značnou část hmoty její. Dosahují velikosti až i přes 1 mm, 

 místem však činí něco větší aggregaty, zejména i podlouhlé proužky 

 aggregatové přes 1 cm veliké, ba i drobné žilky, patrně výplně puk- 

 linek. Omezení zrnek vápencových je allotriomorfní. Ojedinělá zrnka 

 vápence mívají arci obrysy nezřídka nějakou částí souhlasné se směrem 

 mnohočetného lamelování, ale jsou plochy takové patrně jen plochy 

 štěpné dle R a zrnka taková lze považovati jen za úlomky větších 

 zrn vápencových. Zrnka aggregatů mají obrysy často silně laločnaté. 

 Morfologická povaha vápence dá se ovšem studovati toliko mezi kří- 

 ženými nikoly a tu se objeví, že všechna větší zrnka vápence, vyjí- 

 maje jen nejdrobnější, jsou mnohočetně lamelována dle ploch tvaru 

 — 1 I 2 R- Pozoruhodno jest, že lamely některých zrnek jsou zřetelně 

 poněkud ohnuty buď obloukovitě neb lomem. Hmota vápence sama 

 jeví se býti dílem čistá, dílem tmavohnědě zakalena živičnou resp. 

 uhelnatou látkou, mimo to obsahuje i zřetelná drobná zrnka Částečně 

 snad uhelnaté látky, částečně pak pyritu. V pórech uzavírá čirou 

 tekutinu a bublinky plynové. 



Mnohá taková zrnka vápencová i aggregaty jsou všestranně 

 uzavřena základní hmotou porfyru a není pochyby, že jsou starší nežli 

 utuhlina této hmoty. Některé podlouhlé aggregaty jsou však částečně 

 i druhotné výplně puklinek, látka přistěhovalá z okolí. 



