O žilných horninách od Záběhlic a di.ibasu od Hodkoviček. 15 



Vzorky z pokračování porfyrových žil zdejších pravé popsa- 

 ných vypisuje Bořický z rokle Břežanské u Závisti a od „Víru" 

 u Vraného, nazývaje horninu dle názvosloví svého „felsitickým por- 

 fyritem slíduatým". 7 ) Od „Víru" připojuje dvé analysy, vykonané 

 Jul. Stoklasou a J. Duškem. 8 ; 



K těmto popisům Bořického dlužno poznamenati následovní: 



1. Dle nerostné skladby vzorků mnou zkoumaných od Záběhlic 

 a dle obou analys Bořickým uveřejněných, z nichžto jedna vykazuje 

 75% SiO;,, druhá pak 73"/ Si0 2 , dlužno horninu ve smyslu nyní 

 obvyklém zváti nikoli porfyritem, nýbrž (křemitým) portýrem. 



2. V popisech Bořického není ani zmínky o vápenci ani o uhelnaté 

 hmotě, jež, jak svrchu uvedeno, dá se dmuchavkou snadno vypáliti. 

 Ze však také ve vzorcích Bořického aspoň od „Víru" byl vápenec 

 obsažen, vysvítá, tuším, zřejmě z analysy vykonané J. Duškem, jež 

 obsahuje 786 CaO naproti O428 / CaO vzorku z rokle Břežanské. 

 Tuším pak i „voda" druhé analysy jest vlastné jen ztráta žíháním 

 a značnou částí z= C0 2 . Sám Bořický všiml si velkého obsahu kalci;), 

 soudil však toliko, že vzorek byl více zvětralý nežli vzorek analysy 

 sousední. 



3. Bořický nacházeje v porfyrových žilách, jež u Vltavy vystu- 

 pují, mezi Zbraslaví a Měřínem nad Štěchovicemi často úlomkovou, 

 místy i slepencovou povahu, soudil, že materiálem jejich byla dro- 

 benina jiných hornin, která vyšším nebo nižším žárem, úplným neb 

 částečným roztopením svým povahy felsitických porfyritů slídnatých 

 byla nabyla, a to hlavně drobenina, smíšená buď z granititu neb 

 amfibolitu aneb vůbec ze žuly a některého druhu zelenokamene, bo- 

 hatého v živci sodnatovápenatém. 9 ) 



Naproti tomu lze poznamenati, že hlavní hmota porfyrň těch 

 jest zřejmě původu magmatického, jevíc dvojí generaci vývoje takovou, 

 jako porfyry jiné z magmatu vzniklé. Obsahujíce místem i hojný vá- 

 penec jako nejstarší součástku do samého magmatu z okolí přimísenou, 

 neabsorbovaly ani tento chemicky, a nevznikly plagioklasy neb jiné 

 křemičitany vápenaté, nýbrž hlavně živce alkalické. Na ostatních pak 

 uzavřeninách břidličnatých spíše jest patrno zachování úlomkovitých 

 tvarů nežli korrose. Dále sluší na zřetel vzíti, že jest na blízku massa 



7 ) Petrologická studia porfyrových hornin v Čechách od dra Emaxuela 

 Bořického, dokoné. Jos. Klvaňa. Archiv přírodov. výzkumu Čech IV. díl č. 4. 

 V Praze 1881. str. 113—114. 



8 ) Tamtéž str. 137—138. 



9 ) Tamtéž str. 112. 



