O žilných horninách od Záběhlic a diabasu od Hodkoviček. <->o 



kalcitem, ve druhém případu pak jsou puklinky pozorované vyplněny 

 také zároveň druhotným křemenem, nebo mají ráz mladých puklin 

 při zvětrávání horniny se tvořících. 



Kalcit činívá drobné nepravidelné aggregáty zrnité neb vyplňuje 

 zřetelné puklinky. Jest ho málo a zdá se býti všecek původu druhot- 

 ného a zároveň authigenního. Cizího kalcitu ani uhelné látky, jako 

 bývá ve blízkých portýrech, nebylo lze konstatovati, což zajisté sou- 

 visí s tím úkazem, že břidličné horniny, jimiž zelenokam prochází, 

 mají jinou jakost nežli horniny, jimiž prostupují porfyry poblíže Str- 

 nada, postrádajíce zejména nápadnějšího množství uhelné látky. 



Sukcesse vyloučení jednotlivých součástek jest dle vzájemných 

 poměrně tvarů a spojení jejich asi ta, že napřed se vyvinuly hlavně 

 augity a něco širších živců, pak druhá část augitu a živce listnaté, 

 posléze pak hlavně vějířky^ vláknitých živců, vláknitě paprskovitých 

 a jemně mikropegmatických aggregátů křemene a živce, jakož i je- 

 dnotný křemen sám. 



Pokud jest nám při určování hornin vůbec vodítkem jejich ne- 

 rostné složivo a struktura, a při určování hornin massivních živco- 

 vitých prvním měřítkem povaha živců, hornina právě popsaná nenáleží 

 ku typickým diabasûm, jež, jak známo, charakterisovány bývají živcem 

 značně basičtějším, zejména často labradoritem jakožto součástkou 

 hlavní. Leda ku krajním přechodním typům bylo by lze přičísti zele- 

 nokam tento, ale přece jen z těch partií, kde nevyskytuje se mnoho 

 členů řady albitové s hojnějším orthoklasem. Spíše však povahou živců 

 svých a strukturou blíží se mnohým členům rady kersantitové, s nimiž 

 pojí jej i výskyt v podobě žíly a sdružení s minetou. Pro obsah augitu, 

 nepřítomnost biotitu a původního amfibolu lze ji podle složení řaditi 

 zajisté nejlépe do příbuzenství spessartitů, jež také často bývají křemité 

 a obsahují granofyrické aggregáty křemene a živců. 1S ) 



Právě vějířkovité uspořádání vláken živcových, rovněž i místem 

 značná hojnost orthoklasu dokazují i strukturní i látkovou příbuznost 

 jejich s blízkou minetou, v nížto zase příměs oligoklasu vzájemnost 

 tuto zdá se dotvrzovati. 



Minety, kersantity a spessartity provázívají granitové a dioritové 

 horniny hlubinné; — není-liž i zde blízkost žuly a směr souhlasný 

 s její západní hranicí pokynem, že oboje horniny zdejší: ruineta i ze- 

 lenokam mohly by býti žilnatinami téhož magmatového bassinu, ze 



13 ) Srovnej: Rosenbusch: Mikroskop. Physiogr. d. k.Gest. 3. Aufl. II. Theil 

 pag. 533. Elemente der Gesteinslehre pag. '231. 



