24 



XIII. B. Mácha: 



kterého ať současně, ať časem poněkud jiným — vznikl blízký granit? 

 Do otázky té bylo by arci dlužno pojati i vypsané svrchu porfyry 

 a přidružiti je ku minete a zelenokamu právě jmenovanému, neboť 

 jdou s nimi konkordantně, i také obsahují v některých partiích hmoty 

 své živce lištovitě vyvinuté. 



Naproti tomu nelze zapomněti, že zelenokamy Záběhlické sou- 

 hlasí směrem svým se žilami diabasovitých hornin, ve blízkém okolí 

 prostupujících, a že upomínají na rozličné horniny, zvané „Jcřemitými 

 diabasy." Takové příbuzenství zdálo by se pak i vybízeti ku přemý- 

 šlení, nejsou-li i některé blízké diabasy jen odštěpeninami z téhož raa- 

 gmatového bassinu, z něhož se vyvinul také blízký granit, jako se 

 soudí na př. minetách a kersantitech již z některých jiných míst. 



Nemám tou dobou ani času, ani prostředků podrobněji se zabý- 

 vati otázkou touto, přece však pokusím se alespoň malou úvahou 

 naraziti na ni také ze stanoviska chemického. 



Vybraný vzorek můj zelenokamu od Záběhlic analysoval Jan 

 Nevole v laboratoři p. professora Karla Preise na c. k. české vysoké 

 škole technické v Praze. Rozbor poskytl: 



Si0 2 55-95% 



Ti0 2 T60 



A1 2 3 19-47 



Fe 2 3 4-09 



FeO 1-08 



CaO 7-84 



MgO 4-24 



K 2 + Na 2 2-64 



Ztráta žíháním .... . . 3'78 



100-69 



Dle mikroskopické povahy horniny má býti ze součtu K 2 -{- 

 Na 2 značně více Na 2 než K 2 0. Ztráta žíháním týče se dle povahy 

 mých preparátů patrně hlavně vody, malou částí však i kysličníku 

 uhličitého z vápence. 



Specifickou váhu části vzorku příslušné určil jsem průměrně 

 ze dvou kousků na 2-806. 



Sama specifická váha horniny jest nižší nežli bývá u typických 

 diabasü shodujíc se spíše se specif. váhou některých hornin kersan- 

 titům příbuzných; zároveň pak jest velmi blízká i spec. váze hornin 



