a XV. E. Rádi; 



jednak sensitivním a motorickým a jednak sympathickým. Rovněž 

 důležité bylo pojednání Ehrenbergovo 7 ) z téže doby, který popsal 

 nervová vlákna i z nižších zvířat (pijavky, hlemýždě) a první gangli- 

 ových buněk v nervové soustavě těchto zvířat si všiml, ač jim jinak 

 zvláštní pozornosti nevěnoval. 



Prostředky, jakými se tehdy nervy oku přístupny činily, byly 

 velmi jednoduché. Vedle anatomického studia pozoroval se předmět 

 za čerstva roztrhaný pod jednoduchým nebo složeným mikroskopem, 

 nebo se dal předmět napřed utvrdnouti do některých tekutin, a pak 

 se (v ruce) rozřezal na tenké plátky, anebo, jak to Purkyně často 

 v tomto oborn bádání činil, přidalo se k čerstvému předmětu něco 

 kyseliny octové, která jej naduřuje a tím patrný činí. Složitých method 

 histologických té doby nebylo, a proto se také otázky točily pouze 

 okolo širokých problémů. 



Poprvé vystoupil Purkyně se svými neurologickými studiemi 

 v přednášce v Slezské společnosti r. 1827 s thematem o průběhu 

 nervových vláken v mozku. 8 ) Obsahu této přednášky neznám, neboť 

 tištěný referát o ní jest jen zcela povšechný ; Purkyně ukazoval v ní 

 své praeparaty mozku a dokazoval nesprávnost tehdejšího názvosloví ; 

 v čem ale tato nesprávnost záležela a jak se měla opraviti, o tom 

 ani Purkyně sám, ani zprávy nic neuvádějí. Zmiňuji se o této před- 

 nášce jen k vůli úplnosti, a proto, abychom viděli, že Purkyně již 

 záhy stavbou mozku se zabýval. Podruhé 9 ) vysvětluje Purkyně své 

 názory o mozku v dlouhém referáte o Burdachově a Laurenoet de 

 Lyonově spise o mozku 10 ) (r 1828.) Burdach považoval za jedině 

 důležité v mozku svazky nervových vláken různými směry probíha- 

 jících ; skupiny šedé hmoty (skupiny gangliových buněk a dendriíů, 

 řekli bychom dnes), na určitých místech nahromaděné pokládal pouze 

 za krycí hmotu, která s vlákny nervovými ani nesouvisí, ani pod- 

 statný element nervové soustavy vůbec netvoří. 



Purkyně nesouhlasí s Burdachem v této věci; soudí asi v ten 

 smysl, že proti Burdachovu názoru mluví jednak jednotná stavba 

 mozku, mozek není slepen ze dvou částí různorodých, z nervových 



') Beobachtungen einer auffallenden bisher unbekannten Structur des 

 Seelenorgans bei Menschen und Thieren. Berlin 1836. 



8 ) üeber die Faserung des Gehirns. U. A. S. 18-27. S 31. 



9 ) Jahrbücher für wissenschaftliche Kritik. 1828. — srovnej i str. 5. 



10 ) C. F. Bubdach, Yon Bau und Leben des Gehirns. Leipzig 1819-22— 26. 

 Laurencet de Lyon, Anatomie du cerveau dans les quatres classes 



(lï.nimaux vertébrés. Paris 1825. 



