ß XV. E. Rádi: 



konci flerozvětvujíc se a nesplývajíc s jinými nervovými vlákny; 

 o jejich počátku a konci však nic se neví 15 ). — 



3. Gangliové zrno (das gangliöse Korn); nachází se v šedé 

 hmotě mozkové, obaleno jsouc nervovými vlákny a ponořené v tečko- 

 vitou hmotu. Každé zrno obsahuje centrální tělísko, má ráz samo- 

 statnosti (nesplývá s okolním pletivem) a svým vnějškem se velmi 

 podobá (celé zrno!) zárodkové bublině ve vajíčku. 



Popisuje toto gangliové zrno, měl Purkyně patrně před sebou 

 gangliovou buňku. Viděl, že jest opředena nervovými vlákny - ne 

 snad dendrity, na které samozřejmě jeho technické prostředky nesta- 

 čily, nýbrž neurity — viděl v ní jádro ( Centralisera), viděl, že tvoří 

 isolovaného jedince a napadlo mu dokonce srovnávati je s vajíčkem, 

 při čemž ale dal se svésti rozdílem ve velikosti obou a proto, místo 

 aby své gangliové zrno přirovnal k celému vajíčku a centrální tělísko 

 k zárodečnému měchýřku, přirovnává jen k tomuto celou gangliovou 

 buňku. Ačkoli toto přirovnání nám dnes zdá se ležeti na snadě, 

 přece jest Purkyňův nápad — necháme-li jeho zmýlení stranou — 

 velmi překvapující. Badatel, u něhož induktivní myšlení silně jest 

 vyvinuto, sotva by se odhodlal dva tak různorodé předměty jako 

 gangl. buňku a zárodečný měchýřek ve vajíčku srovnávati, neboť by 

 jisté považoval tyto dva předměty za příliš vzdálené, aby bylo lze 

 nějakou souvislost mezi v;ijíčkein a mezi elementem jedné partie ner- 

 vové soustavy najíti, naopak to, co by vzhledem k tehdejším vědo- 

 mostem o vajíčku věděl a co o gangliovém zrnu, ukazovalo by mu ab- 

 surdnost takového přirovnání. Mysl Purkyňova ale byla jinak upra- 

 vena: patrně vyskočila Purkyni podobnost mezi oběma útvary zcela 

 nevědomky na mysl, bez vlastní jeho k tomu obrácené pozornosti; 

 a Purkyně jen registroval to, co mu fantasie rozumem prošedší dikto- 

 vala. Celá tato věc jest jistě maličkost, vždyť Purkyně ze svého ná- 

 padu nedělá žádné důsledky, ale přes to se mi zdá býti pro myšlení 

 Purkyšovo velmi charakteristická. 



Poněvadž se o Purkyni tvrdí, že on objevil gangliovou buňku, 

 musím tuto věc blíže objasniti. Purkyně byl sice mezi prvními, kteří 

 gangliovou buňku viděli, ale první ji nepopsal. Purkyně praví, že po- 

 prvé pozoroval gangliové tělísko (tak později nazval gangliovou buňku) 



mená buněčný (buněčné pletivo) v dnešním smyslu, nýdrž v našem případě 

 prostě rozpříhrádkovaný obal vláken nervových. Zellgewebe jest naše pojné 

 pletivo! 



,B ) Dnes ovšem víme, že vlákna nervová (aspoň ta, která viděl Purkyně) 

 se rozvětvují ; o jejich počátku a konci dosud nic jistého nevíme. 



