8 



XV. E. Eádl: 



seren Hülle eingeschlossenen durchsichtigen Kern"); někdy jest v nich 

 i hnědý pigment. 



Ačkoli tušil Purkyně, že gangliová tělíska souvisejí s nervovými 

 vlákny a souvislost tuto hledal, nepodařilo se mu ji pozorováním zji- 

 stiti. Že nervová vlákna vycházejí z gangliových tělísek, to bylo po- 

 znáno mnohem později ; nejprve spojení to pozoroval Remak (1838., 

 1. c), ale udání jeho nebylo přijato se souhlasem, poněvadž jiní, sou- 

 časní pozorovatelé (Valentin, Purkyně, Volkmann) takovéto souvislosti 

 nenašli. Teprve Helmholtz, 22 ) Will, 23 ) Hannover 24 ) a zvláště Kölliker"), 

 definitivně tuto otázku rozřešili. 



V druhé z přednášek Purkyňových, které jsem nahoře uvedl, 

 popisuje a zobrazuje také tělíska gangliová, která po něm dostala 

 jméno a dodnes se „Purkynovy buňky" jmenují. Našel je v kůře 

 mozečku a popisuje jako podlouhlá tělíska, tvaru plodu fíkového, která 

 tupým koncem míří dovnitř mozečku a mají v těchto místech uvnitř 

 jádro, tenkým pak, zašpičatělým koncem na venek ; tento konec ztrácí 

 se v šedé hmotě až blízko povrchu mozkového. 2tí ) 



Z tohoto ze všeho by ale jasně neplynulo, že Purkyně význam 

 gangliových tělísek pochopil; k tomu, co jsem uvedl, třeba dodati, 

 že rok před tím uveřejnil G. Valentin 2T ) obsáhlé pojednání o stavbě 

 nervové soustavy, pojednám', které spolu s Purkyní pracovali a ve 

 kterém mnoho objevů Purkyňových uloženo jest, tak že, ač práce na 

 titulu jen jméno Valentinovo nese, plyne zcela jasně z textu, že Pur- 

 kyně s celým textem obeznámen byl a s ním souhlasil. V tomto po- 

 jednání stojí pak mezi jiným these: „Das ganze Nervensystem besteht 

 aus zwei Urmassen, nämlich den isolirten Kugeln der Beleguugsmassen 

 und den isolirten fortlaufenden Priinitivlasern. Erstere sind wahr- 

 scheinlich Repraesentanten des schaffenden, activen, höheren Prin- 

 cipes, letztere des empfangenden und leitenden, passiven, niederen 

 Principes." Že tento názor byl Purkyní inspirován uvidíme hned v ná- 

 sledujícím, kde Purkyně poslední větu jako svoji myšlenku uvádí. 28 ) 



2Í ) De fabrica systematis nervosi evertebratorum Berolini. 1842. 



2a ) Müll. Arch. 1844. 



- 4 ) Recherches microscopiques sur le système nerveux. Copenh. 1844. 



25 ) Zeitschr. f. wiss. Zool. IL 



26 ) Při této příležitosti zmiňuje se Purkyně také o „škrobových zrnkách", 

 ležících na lamina cribrosa. 



") Ueber den Verlauf und die letzten Enden der Nerven. Nova Acta. Ac. 

 Caes. Leop. 1836. 



■ H ) Pcrkyně měl ve zvyku, uveřejňovati své objevy a své názory nejen 



