2 XV. E. Rádi: 



a podruhé na sjezdu přírodozpytců v Praze, 33 ) že se mu také na nervovém 

 vláknu podařilo objeviti nové části. Na tenkých, příčných průřezech 

 svazky nervovými spatřil uvnitř dřeně nervové jasnou, bílkovitou, od 

 okolí rozlišenou hmotu, tak že nervo* é vlákno vypadalo jako dutý 

 kanál; to ovšem už dříve někteří učili (Fontana, Bogros, Ehrenberg) 

 ale za prázdný snad jej považovali, nevěnujíce mu pozornosti, on však 

 vskutku jest vyplněn onou hmotou. Na tvrzených a rozřezaných ner- 

 vech rovněž pozoroval Purktně tuto střední hmotu ; jestliže přetrhl 

 pozvolným napínáním nerv pod vodou, zůstala osová jeho část nějakou 

 chvíli ještě v souvislosti a táhla se jako čirá nitka mezi dvěma konci 

 přetrženého nervu. Remak 34 ) popsal tuto část nervu u vláken sympa- 

 thiku, kdež ovšem snadno lze ji pozorovati, poněvadž tam dřeňová 

 pochva schází. Purktně nazval onu zvláštní hmotu v ose nervu ležící 

 nervový osní váleček (A.xencylinder) a tento se od té doby vůbec 

 za nejpodstatnější část nervu považuje Teprve tímto objevem Půrky - 

 ňovým dostalo se pozorování Remakovu pravého významu, neboť te- 

 prve pak ukázalo se, že nervové vlákno v soustavě sympathické ne- 

 liší se snad naprosto od nervů jiných, nýbrž pouze tím, že u onoho 

 schází vedlejší element t. j. dřeňová pochva. 



Konečně přispěl Purkyně svými Četnými morfologickými studiemi 

 k poznání rozšíření nervové tkané v nejrozmanitějších pletivech. Tato 

 pozorování jen z malé části vydal Purkyně sám; 35 ) z většiny uvedena 

 jsou porůznu v pracích žáků Purkyňovych 36 ) a zvláště v uvedené již 

 práci Valentinově. Našel pleteně nervových vláken kolem cév mozko- 

 vých, na blánách mozku, na okostici, v aponeurosách a šlachách, 

 v rete mirabile ssavců, na vnitřní stěně komor srdečních, v duhovce 

 oka atd. Nemá zde většího významu všechny tyto objevy dopodrobna 

 vypočítávati; Purkyně činí tak sám ve svých „Podrobných zprávách" 

 v Živě (VI., str. 40. sq.), kde i některá nová pozorování z tohoto 

 oboru sdělena jsou. 



Úhrnem tedy vykonal Purkyně v neurologii toto : Dokazoval jed- 



33 ) 1. c. 



34 ) 1. c. 



36 ) Ueber einige ältere und neuere neurologische Beobachtungen. U. A. S. 

 1845. Str. 116 a v Müll. Arch. 1845. Věci v těchto pojednáních uvedené uveřejnil 

 Pobktně již r. 1839 polsky s titulem: „Przyczynek do anatomii nerwów v Rocz- 

 niku vydzialu lekarskiego w uniwersitecie Jagellónskim." Krakow 1839. Str. 44—49. 

 1 ». LuENiNG, De velameutis medullae spinalis. — D. Rosenthal, De numero 

 atque mensura microscopica fibrarum elementárním systematis cerebrospinalis 

 aymbolae. Vratislav 1845. 



