12 



XV. E. Kádi: 



tova (r. 1825). Nové „něco opravené a lépe spořádané" vydání téhož 

 spisu vyšlo r. 1833 ; obojí pojednání psáno jest latinsky. O témž 

 předmětu přednášel Purkyně na schůzi přírodovědeckého odboru Če- 

 ského Musea z r. 1854 a přednáška ta uveřejněna v Živě. 39 ) Sem 

 patří také Purkyňuv výklad v Slezské Společnosti o zárodku ve vejci 

 slepicím - 10 ) (1826) a zpráva o spise C. E. Baerově „De ovi mamma- 

 lium genesi epištola" 41 ) (list o vzniku vajíčka ssavčího). 



Význam těchto spisů jest: objev t. zv. „zárodkového měchýřku 

 ve vajíčku", t. j. dnešního jádra vaječného, nejznámější to objev Pur- 

 kyňďy vůbec. Vedle toho upozornil Purkyně v těchto pracích i na 

 mnoho jiných věcí, významu ale většinou podřízenějšího. 



V prvé z uvedených prací popisuje Purkyně skladbu skořápky 

 vápenné, dvou blan papírových, bílek tekutý a pod ním bílek hustý, 

 šňůry bílkové, pak žloutek a konečně zárodkové očko čili blanku. 



Podrobně líčí také anatomické poměry vaječníku a vejcovodu, 

 jejich svaly a blány, jimiž jsou k okolním údům připevněny. Poně- 

 vadž v těchto pracích jen dvě věci jsou obecné důležitosti, totiž „zá- 

 rodkové tělísko" a pak pohyb vajíčka z vaječníku do vejcovodu, tedy 

 jen o těchto se zmíním, a v ostatním na lehce přístupný článek v Živě 

 odkazuji. 



Vajíčko 42 ) vzniká dle Purkyně na stěnách vaječníku na způsob 

 malých puchýřků, které rostouce nabývají velikosti semence, hrachu 

 a lískového ořechu a konečně žloutku vaječného; každé vajíčko visí 

 na stopce blánité a blanka této stopky je též objímá. Stopkou jdou 

 do vajíčka cévy a snad i nervy, cévy se na jeho povrchu rozvětvují, 

 tvoříce tam hustou síť; jen jizva, t. j. ono místo na vajíčku, kde 

 obalná blána praskne, aby je do vejcovodu vypustila, jest bez cév. 

 Pozorování obsahu žloutkového spojeno bylo s velkými nesnázemi. 

 Aby do jeho stavby vnikl, neužil Purkyně reagencií, nestudoval va- 

 jíčko konservované, nýbrž čerstvé a jedinými nástroji mu byla lupa, 

 nůžky a jehly, představíme si, jak těžko bylo takovými prostředky 

 pracovati a stavbu polotekutého žloutku neporušiti. 



Purkyně nalezl na té straně vajíčka, kde přiléhalo ku stopce, 

 odstraniv ji, bělavé místečko, uprostřed něhož bylo viděti ještě jiné 

 tmavší políčko asi čtyřikrát menší. To všechno nebylo nic nového 



;,9 y O vytvořování vajec uvnitř těla slepičino. Živa III. 1855. 

 *°) Notiz über den künftigen Embryo im Hühnerei. U. A. S. 1826. S. 63. 

 41 ) J. f. w. K. 1829. 



i2 ) Jmenuji tu s Purkyní vajíčko vejce nedospělé; vejce hotové (s bílkem) 

 jmenuji vůbec vejce. 



