14 XV. E. Rádi: 



jíčka ven; rozstřihl-li blanku vajíčko obalující, žloutek hned se roz- 

 tekl a bylo po všech podrobnostech vnitrní stavby. Konečně se mu 

 pokus přece podařil tím způsobem, že část vajíčka, v níž zdánlivá 

 jamka se objevovala sestřihl pod vodou od ostatního vajíčka, sestřih- 

 uutou část zachytil (pod vodou) na sklíčko, sňal s jejího povrchu 

 blanku a štětičkou otřel překážející zrnka žloutku; tímto velmi deli- 

 kátním způsobem podařilo se mu osamotniti na vajíčku pahrbek ob- 

 klopený žlutými zrnéčky žloutkovými a když tento odstranil, „zůstalu 

 očko jako měchýřek kulatý, nejjemnější blánkou pokrytý, nejčistější 

 lymphu čili tekutinu zavírající. Hle! to byl měchýřek zárodní (Keim- 

 bläschen), původ početí a vyvinování se vajíčka;" hledaje pak dál, 

 našel Pcrkyně tento měchýřek zárodeční u všech menších i nejmen- 

 ších vajíček ve vaječníku vznikajících. 



Zárodeční měchýřek, který tu Purkyně popisuje, jest, čemu dnes 

 říkáme jádro buněčné. Purkyně byl první, který je tímto způsobem ve 

 vajíčku jako samostatný útvar popsal a tak velké překvapení věde- 

 ckému světu připravil, ukázav, že vaječná buňka, počátek vývoje živo- 

 čicha, která do té doby za jednolitou hmotu se považovala, opravdu 

 se skládá z několika částí. Pak ovšem nastalo, co se stává v tako- 

 vých případech: jeho nález potvrdili a začali hledati „zárodeční mě- 

 chýřek" také u jiných živočichů; brzo ukázali R. Wagner, 43 ) G. Va- 

 lentin, 41 ) Krause 45 ) a j., že „zárodeční měchýřek" jest obsažen ve všech 

 vajíčkách živočišných vůbec. V tu dobu také podařilo se R. Wagne- 

 ROYi 4G ) najíti v zárodečním méchýřku „zárodeční skvrnu" (jadérko), 

 které se pak ukázalo býti rovněž všeobecnou součástí buňky vaječné. 

 R. Brown, M. J. Scheiden a Ph. Schwann šli pak ještě dál a ukázali, 

 že „zárodeční měchýřek" jest podstatnou částí nejen vajec, nýbrž buněk 

 vůbec. Než tu už jsme u věcí, kterými se později teprve budeme za 

 bývati. Takovým tedy způsobem objev Purkyňďv stal se základem 

 mnoha objevům pozdějším a uvedl do studií histologických zcela nové 

 problémy. 



K čemu jest „zárodeční měchýřek" ve vajíčku, jak vznikne a co 

 se dále z něho stane? Na takové otázky se musilo nyní odpovídati 

 a Purkyně se o takové odpovědi sám pokusil. 



") Prodromus historiae generationis hominis atque animalium. Lipsiae 1836. 

 u ) Müll. Arch. 1836. 

 il ) Müll. Arch. 1837. 

 46 ) Müll. Arch. 1835. 



