Jana Ev. Purkyně práce histologické. 15 



Ěekl jsem nahoře, že Purkyně hledal a nalezl „zárodeční měchýřek" 

 také u vajíček mladších i u nejmladších; u dospělého vajíčka, neboli 

 „vejce" však po něm marně pátral a domníval se tudíž, že někde 

 při přechodu vejce z vnječníku do vejcovodu měchýřek onen zmizí; 

 soudil, že u nedospělého vajíčka se tvárná hmota (substantia plastica) 

 soustřeďuje na jedno místo, v náš měchýřek, který tedy jaksi před- 

 stavuje extrakt živé hmoty, obsazeně ve vajíčku; na přechodu však 

 vejce do vejcovodu, tlakem stěn tohoto „měchýřek zárodeční" praskne 

 a jeho obsah rozplyne se jako rosol po vejci („vesicula itaque ovuli 

 in ovo disrupta et in colliquamentum mutata esse videtur"). 



Dodati třeba, že Pürkyni napadlo, nepochází-li snad zárodeční 

 měchýřek od kohouta, ale zkoumání slepic neoplozených poučilo jej, 

 že i u nich se měchýřek nachází, třebas se tam dal obtížněji najíti. 



Třebas bylo velmi odvážno srovnávati názory prvního objevitele 

 jádra vaječného s dnešními vládnoucími theoriemi o jeho významu, 

 neboť takových názorů jest dnes velmi mnoho a jest v nich mnoho 

 nejasného a mnoho na jejich cenu dáti nelze, přece nemohu přejíti 

 mlčením, že i dnes někteří pozorovatelé považují jádro vaječné za 

 nosiče dědičných vlastností živočichových, a poněvadž tyto dědičné 

 vlastnosti jsou právě pro stavbu organismu charakteristické, tedy 

 možno říci, že považují jádro vaječné za nejdůležitější část vajíčka 

 v tom smyslu jako Purkyně. 



Ovšem, se svými názory o tom, že měchýřek zmizí, vymačkán 

 byv tlakem vejcovodu, Purkyně minul správnou cestu; také se tento 

 patrně příliš mechanistický výklad nelíbil C. E. Baerovi 47 ), ačkoli ani 

 on nějakého lepšího výkladu podati nedovedl. 



Ačkoli priorita objevu „zárodkového" měchýřku Purkyni nikým 

 odpírána nebyla, přece i v tomto případe se ukázalo, že již před 

 Purkyní jiní jádro vaječné viděli, ano i kreslili, ale nenapadlo jim 

 něco zvláštního v něm hledati. Kreslí totiž Poli již r. 1791 48 ) zřetelná 

 jádra ve vajíčkách měkkýšů (Pholas, Solen, Cardium, Ostrea) a jme- 

 nuje je dokonce „noyau" (jádro). Co by bylo toto jádro, a má-li 

 jakýs význam, po tom se Poli neptal. 



V pojednání o vejci slepičím široce se Purkyně rozepsal také 

 o stavbě vejcovodu slepičího, o jeho poloze v těle, o způsobu, jak 

 jest na útrobách zavěšen, o jeho svalech a o způsobu, jak se jím 



47 ) Entwickelungsgeschichte der Thiere. Königsberg 1828. 

 * 8 ) J. X. Poli, Testacea utriusque Siciliae eorumque historia et anatome 

 tabulis aeneis illustrata. Tom. I. II. 1791., 1795. 



