Jana Ev. Purkyné práce histologické. 17 



Purkynè mluví o buokách sušených rostlin, což by dnes nemělo roz- 

 umu, a proto také za tehdejších názorů mohl studovati stavbu buněk 

 ku př. na zralých, tedy již mrtvých částech rostliny. Mluvím li tedy 

 dále o buňkách, mluvím tak ve smyslu Purkyňově, a jest třeba jen 

 blánu buněčnou míti při tom na mysli. 



Purktně přednášel nejprve v Slezské Společnosti 50 ) (1829) „o velmi 

 krásném objevu" vláknitých buněk, jak se ve zprávě o přednášce 

 praví, kterými jsou vyloženy vnitřní stěny prašních pytlíčků ; skoro 

 u každého rodu rostlinného mají tyto buňky svůj zvláštní, vždycky 

 hezoučký tvar. Některé z těchto buněk podobají se cévám rostlinným 

 „a skládají se ze zvlášť sestavených, často blanou spojených vláken, 

 jimiž pak s nevyčerpatelnou rozmanitostí napodobují cévy kruhaté, 

 spirálovité a schodovité ...."; jiné podobají se spíše obyčejným za- 

 kulaceným buňkám. Abychom tomuto pro náš názor poněkud nejas- 

 nému výkladu Purkynovu rozuměli, vzpomeňme si, že buňky na vnitřní 

 straně prašníků mají blánu buněčnou rozmanitým způsobem stlustlou, 

 bud spirálovitě, buď kruhatě, buď schodovitě; stlustlé části stěny bu- 

 něčné jsou tak blízko u sebe, že zvlášť na sušených prašníkách ne- 

 stlustlé části blány buněčné popraskavše, oku pozorovatele zcela ujdou, 

 tak že pozorovatel jen vlákénka rozmanitě se vinoucí uvidí; někdy 

 ovšem se mu podaří také zastihnouti blánu buněčnou samu, která 

 ovšem spirálky, kroužky atp. dohromady spojuje. Srovnámeli s tím, 

 jak Purkyně tyto buňky popisuje, poznáme, že zřetelně viděl jen 

 stlusté části stěny buněčné; blánu je spojující videi jen „často". Tento 

 případ nám zřetelně ukazuje tehdejší Purkyňovy — a ovšem i vše- 

 obecné — názory o tom, co jest buňka. 



Skoro současně s Purkyní tytéž buňky popsal Cl, Meyen 51 ). 

 V uveřejnění patří priorita tomuto ; v uvedené zprávě o přednášce 

 Purkňově dosvědčuje mu však Slezská Společnost, že Purkyně již 

 dlouho před tím praeparaty o tomto předmětu v botanické sekci 

 Společnosti ukazoval. 



Aby se objev Purkynůy dostal do širší veřejnosti a tak aspoň 

 právo samostatného objevu, když už ne priority mu zůstalo, propra- 

 coval Purkyně předmět důkladněji a uveřejnil své studie jako samo- 

 statné pojednání. Spis ten 52 ) vyšel r. 1830. a věnován jest C. A. 



30 ) Ueber die Verschiedenheit der faserigen Zellen,, woraus die innere Mem- 

 bran der Antheenfächer besteht U. A. S. 1829. Str. 41. 



51 ) Anatomisch physiologische Untersuchungen über den Inhalt der Pflanzen- 

 zellen. Berlin 1828. 



52 ) De cellulis antherarum fibrosis nee non de granorum pollinarium förmig 



Tř. mathematicko-přírodovědecká. 1900. 2 



