18 



XV. E. Rádi: 



Rüdolphoiu, tchánovi Purkynovu. Obsah tohoto pojednání v krátkosti 

 jest: Na prašních pytlíčkách rostlin rozeznávati třeba vnější a vnitřní 

 pokožku — exothecium a endothecium nazval je Purkyně — vedle 

 pletiva základního. Endothecium skládá se z komůrek (té doby) 

 zvaných buňkami, kteréž jsou nejspíš místem, v němž z jejich šťáv 

 se tvoří rozmanitě uspořádaná vlákenka, která se na suchu smršťují 

 ave vlhku rozvíjejí; velmi často jsou tato vlákenka spirálovitě 

 stočena; jinde ale objevují se buňky se stěnami v rozích stlustlými 

 (dnes zvané kollenchymatické). — Ačkoli tedy Purkyně soudí, že 

 ona vlákenka vznikají ze šťáv buněčných, přece zase toto své tvrzení 

 omezuje větou, že „nejsou všude buňky, kde se vlákenka nacházejí" 53 ), 

 z čehož by šlo, že vlákenka také mimo buňky vznikati mohou; uvi- 

 díme také, že opravdu Purkyně takový náhled i později zastával. 

 Popsav uspořádání spirálních vlákének u prašníků různých 

 rostlin, (kteréžto věci jako podrobnosti zde přecházím), pokouší se 

 Purkyně o fysiologický výklad těchto útvarů. Popisuje, jak pytlíček 

 prašníkový má na jedné straně šev, kolem něhož jsou buňky tak 

 uspořádány, že vysýchajíce a scvrkujíce se ve švu onom se protrhnou. 

 Toto protržení ulehčeno jest spirálovitými vlákenky, která, jakmile 

 se pletivo buněk roztrhá, hledí se napnouti a tím odtržené chlopně 

 prašního pytlíčku ještě víc od sebe vzdalují. Ovšem i rostoucí py- 

 lová zrnka pomáhají svým tlakem na stěny pytlíčku tento roztrh- 

 nouti. I viděti jest, jak pěkně účelně jest stavba prašního pytlíčku 

 zařízena, aby pyl z něho v pravý čas dostal se ven. 



K pracím Purkyňovým o stavbě pytlíčků prašníkových pojí se 

 některá menší pojednání o jiných částech květních a plodních, před- 

 nesená vesměs v Slezské Společnosti, v jejíchž zprávách jsou o nich 

 krátké referáty. Ještě dříve, než uveřejnil nahoře uvedenou mono- 

 grafií, přednášel v Slezské společnosti o květních částech ďáblíku 54 ) 

 (Calla aethiopica). Rozebral části květní, které pouhým okem lze 

 viděti, mikroskopicky pak ohledal kanálek běžící prostředkem pestíku 

 od blizny do semenníku. Při tom nešlo mu o prostou otázku, je-li 

 tam nějaký kanálek čili nic, nýbrž šlo mu o to, jakým asi způsobem 

 se pylové zrnko padnuvší na bliznu dostane ve styk s vajíčkem, které 

 se přece nachází hluboko pod bliznou, jsouc od ní odděleno delší 



commeutatio phytotomica auctore Joanne Ev. Purkinje etc. Accedunt tabulae 

 lithographicae XVIII. Vratislaviae 1830. 



») „— neque ubique cellulae adsunt, ubi fibrae inveniuntur" (1. c). 



Aükrosk. Unters, der Blüthentlieile von Calla aethiopica L. TJ. A. S. 

 3. -13. 



