Jana Ev. Purkyně práce histologické. 27 



(Zitterstoff), složená z malých kmitajících kuliček. Tato kmitavá hmota 

 obsahuje spousty pramonad a jest k monadám asi v tom poměru jako 

 mléčná dráha k hvězdám. I jest kmitající hmota jakási oživená beztvará 

 bytost, pazvíře (Unthier) složené z kmitajících kuliček, z nahodile 

 nakupených živých monad atd. Srovnejme co učí o vířivých brvách 

 Purkyně — také naturfilosof — a význam jeho práce nám bude tím 

 jasnější. 



Joh. Moller nechtěl uvěřiti, že by vířivý pohyb byl nezávislý 

 na nervové soustavě a hleděl 71 ) sera patřící pozorování Purkyňova jinak 

 vyložiti; uvádí bezhlavé želvy, které několik dní zachovají ještě stopy 

 dráždivosti a nelze tudíž s určitostí tvrditi, že by nervová jejich 

 soustava byla již mrtva. Purkyně podržel vrch, neboť ani později se 

 nenalezlo žádné zvláštní centrum pro kmitavý pohyb řasinek; že úplné 

 bez nervového spojení s okolím nejsou, teprve nejnovější práce zdají 

 se ukazovati. 



Neznajíce ještě buněk v našem smyslu, nemohli Purkyně 

 a Valentin ptáti se po poměru vířivých brv k buňkám. Tento poměr 

 byl objasněn ještě dříve než buněčuá théorie byla vyslovena a sice 

 Henlem. Ten nalezl (1836) že vířivé brvy mlžů stojí ve skupinách, 

 několik pohromadě na šikmých sloupcích jako na rukojeti štětce a že 

 tyto sloupky splývají v jednu vrstvu a každý sloupek obsahuje uvnitř 

 jádro. Tímto Henleovýji objevem dán byl teprve fysiologické práci 

 Purkyňově a Valentinově také opravdivý morfologický podklad a nyní 

 teprve bylo lze příbuznost vířivého epithelu s jinými epithely dokázati. 

 Také Valentin brzo na to buňky ve vířivém epithelu popsal. 



V nynější době Engelmann a Verworn snažili se určitěji nějak 

 formulovati vztah vířivého pohybu řasinek k pohybu svalovému 

 a k amoebovitému pohybu buňky, přes usilovné práce však problém 

 zůstává dosud nerozřešen, třebas podrobné známosti o stavbě i v činnosti 

 vířivého epithelu oba tito autoři i jiní mnohými zajímavými objevy 

 rozšířili. 



V. Drobnější histologické práce Purkyňovy. 



Dosud jsme se zabývali takovými pracemi Purk} novými, kterými 

 se nějaký všeobecnější problém měl objasniti: o nervech a gangliových 

 buňkách, o vajíčku slepičím, o elementárních částech rostlinných 

 a o vířivém pohybu řasinek. Tyto práce uveřejněny byly bud jako 



71 ) Müllers Archiv 1835 (Jahresbericht). 



