Jana Ev. Purkyně práce histologické. 35 



nýbrž v pochopení významu toho, o čem všichni mluvili a psali a co 

 se mnohým samozřejmým zdálo. 



Prvním rozhodným krokem k vyslovení théorie buněčné byla 

 M. J. ScHLEiDEN-ova 81 ) práce: Beiträge zur Phytogenesis (Příspěvky 

 ku vznikání rostlin). Hlavní myšlenky tohoto pojednání jsou: „Často 

 se daly pokusy, najíti analogie mezi rostlinami a zvířaty, ale marně ; 

 neboť pojmu individua tak jasného u zvířat nedalo se u dokonalejších 

 rostlin užíti." „Každá buňka rostlinná vede dvojí život: jako buňka 

 a jako část rostliny; jak pak asi vzuiká tato buňka, tento malý orga- 

 nismus?" Uvádí objevy R. Browna, který ukázal na velkou rozšířenost 

 jádra buněčného u rostlin a pokračuje: „Poněvadž mi přirozeně bylo 

 podivno při mých širokých studiích o vzniku zárodku, že tato areola 

 (jádro) zcela pravidelně se objevuje v buňkách mladičkého zárodku 

 a nově vzniklého bílku, přišel jsem zcela přirozeně — uvažuje o tom, 

 jak v různých případech se toto jádro vyskytuje — na nápad, že toto 

 jádro buněčné jistě jest v nějaké souvislosti se vznikem buňky." I při- 

 chází konečně k theorii, že v základní živé hmotě rostliny objevují 

 se z počátku drobná zrnéčka, z nichž některá vyrůstají v jádra, ta 

 se obalují blanou, vyloučí mezi sebe a blánu tekutinu t. j. protoplasmu 

 a tak vzniká nová buňka. V dospělém stavu mívají buňky rozmanitě 

 stlustlé stěny (spirálovitě, kruhovitě a pod.). Schleiden ukazuje, že 

 z mládí jsou stěny všech buněk tenké a hladké a teprve později 

 začnou se rozmanitě přetvořovati. 



Toto pojednání Schleiden-ovo mělo velký význam tím, že v něm 

 poprvé spojeny v jedno : jádro, protoplasma (šťáva) a blána buněčná, 

 a za druhé tím, že tato théorie vyslovena na základě rozsáhlého ma- 

 teriálu srovnávacího. 



Theorie tato obsahovala dva zásadní omyly : vykládala, že 

 jádra vznikají ze základní jakés živé hmoty, tedy z hmoty nebuněčné, 

 a za druhé vyvozovala vznik celé buňky z jádra ; ale tyto omyly ne- 

 narážely na žádné známé pozorování, a provedení théorie bylo tak 

 jasné, že nebylo lze jinak, než všeobecně ji přijati. Důsledky z thé- 

 orie této plynoucí byly, jednak, že rostliny skládají se vůbec z buněk, 

 jednak, že nejdůležitější částí buňky jest jádro. Scházelo nyní něco 

 podobného dokázati také pro zvířata a ukázati na analogii mezi 

 oběma skupinami organismů. To učinil Th. Schwann r. 1839 ve 

 spise: Mikroskopická bádání o souhlase stavby a vzrůstu zvířat 



81 ) J. Müll. Archiv. 1838. 



3* 



