Jana Ev. Purkyně práce histologické. 37 



později jakous část piority v této věci si osoboval, a od horlivějších 

 ctitelů zvláště u nás mu celá priorita přidělována byla a připisovalo 

 se pouze na vrub vedlejších jakýchsi nepříznivých okolností, že thé- 

 orie buněčná nese jako objevitele jméno Schwannovo a nikoliv 

 Puřkyňovo. 



Kekl jsem, že Purkyně si osoboval jakous část priority a v tom 

 byl úplně v právu; avšak tvrditi, že Purkyně vyslovil theorii buněč- 

 nou před Schwannbm a ji celou jemu připisovati, to jest rozhodně 

 nesprávno; Purkyně nejen že theorii buněčnou nevyslovil, nýbrž do- 

 konce ani jí ve formě Schwannem podané neuznával a proti ní pole- 

 misoval. To v následujícím blíže vyložím. 



Poprvé vyslovil se Purkyně veřejně o otázce nás zajímající na 

 sjezde přírodozpytcíi a lékařů v Praze r. 1837. Přednášel tehdy 

 „o žlázách žaludečních a o přirozené povaze trávení žaludku nebo-li 

 zažívání" 83 ). Obsah přednášky jest tento: Sliznice žaludku u přeží- 

 vavců, šelem a člověka obsahuje vrstvu hustých drobných žlázek. 

 V každé z těchto žlázek obsažena jest šťáva, kterou Purkyně zove 

 enchyma — jest to dnešní protoplasme — a zrnka tohoto enchymatu 

 jsou na stěnách žlázky soustředně uspořádána. V ose žlázky jest 

 prázdná dutinka pro tekutý obsah žlázky. Každé zrnko (t. j. buňka) 

 obsahuje uvnitř ještě menší od okolní hmoty se odlišující jádro (Kern, 

 t. j. dnešní jádro). Těmito slovy Purkyně jasně popsal buněčnou 

 stavbu žláz a sice dává protoplasme v buňky rozdělené jméno enchyma 

 buňky samy zove „zrnka", jejich jádrům pak dává jméno „jádro". 



Enchyma se zrnky v žlázkách žaludečních pobádalo Purkyni, aby 

 hledal, nevyskytuj í-li se podobné případy také u jiných žláz. Poslyšme 

 ale z jakého důvodu tak činil. Purkyně považoval za velmi důležitý 

 nápad Eberlův, že sekret žlázy jest totožný s hmotou žlázy samé, a 

 dokazuje, že tomu tak jest také u žlázek žaludečních. I domníval se, 

 že enchyma se svými zrnky jest materiál, z něhož se sekret tvoří 

 a že jest tedy enchyma se svojí zrnitou stavbou snad pro žlázy speci- 

 fickým útvarem. A proto zkoušel i jiné žlázy, zdali snad také zde 

 se nenajde v trubicích žlazuatých zvláštní enchym, jakožto materiál 

 pro sekret 84 ) ? Analogie ve stavbě žláz potvrdila se rozmanitým způ- 



83 i Ueber den Bau der Magendrüsen und über die Natur des Verdauungs- 

 processes. Bericht üb. d. Vers. etc. Prag. 1838. Pag. 174. 



M ) Doslova zní příslušný text: „ . . . Hier ist nun der Glanzpunkt der Eber- 

 leschen Entdeckung, dass die Masse der Drüse mehr oder weniger gleich sei dem 

 Secretionsproducte. Diesen Satz wendete er [Pukkyně] weiter auf andere Drüsen 

 und fand ihn mehr oder weniger physiologisch und chemisch bestätigt . . ." Das 



