42 XV. E. Eádl: 



Pro svou jednoduchost a určitost zvítězila théorie Schwannova. 

 Ale nebylo ovšem možná, aby při dalším zpracování théorie buněčné 

 nedošlo platnosti, co v názorech Purkyňových bylo správného. Zpočátku 

 sice byly názory Purkyňovy naprosto odmítnuty „neboť setkávají se ve 

 tvaru pletiv samých s příliš četnými odpory" napsal V. B. Reichert 88 ), 

 ale že na theorii Purkyňově něco bylo, svědčí, že s podobnými názory 

 se vytasil Henle 89 ), který také tvrdil, že tělo zvířecí skládá se ze 

 zrn, dodával ale, že tato jsou od sebe oddělena zvláštní intercellularní 

 hmotou a také Arnold ještě později 90 ) zastával podobnou theorii jako 

 Purkyně. Když se v pozdějších letech detailními pracemi rozhled 

 po buněčné stavbě organismů rozšířil, ukázalo se, že pevná blána 

 buněčná není podstatnou částí buňky nýbrž rozhodující že jest proto- 

 plasma a jádro, a to ovšem znamenalo návrat k Purkyni ; jméno buňka 

 sice přes četné jiné návrhy se udrželo ale má dnes jen historický 

 význam, neboť dnes popisujíce buňky sotva kdy vzpomínáme si na 

 buňky včelí, od nichž jméno vzato jest a spíše máme na mysli kuličku 

 protoplasmy s jádrem, spíše tedy to, eo Purkyně svými zrny rozuměl. 

 V tom smyslu definitivně charakterisoval M. Schultze buňku živo- 

 čišnou jako „tělísko protoplasmové nadané vlastnostmi života 91 )" 

 a všechny pozdější definice znějí v tomto smyslu, pokud nejsou 

 následky nějakých jednostranných theorii. 92 ) — 



Shrnu-li nyní výklad o postavení Purkyňově k theorii buněčné, 

 tož možno říci tolik: Purkyně tušil záhy jako i jiní histologové té 

 doby nějakou analogii ve stavbě rostlin a zvířat a hledal ji ve stavbě 

 z elementárních částí ; před Schwannem ale neprovedl svoji myšlénku 

 s potřebnou důsledností; Schwannovu theorii přijal, pokud dokazovala 

 zásadní analogii elementárních částí rostlinných a živočišných, lišil 

 se ale od ní tím, že podřizoval buňku rostlinnou živočišné, kterou 

 zcela správně za všeobecnější pokládal. 



Pozorujeme-li z obecnějšího hlediska postavení Purkyňovo k theorii 

 buněčné, překvapuje zase nedostatek indukce u Purkyně, který zde 



i Müll. Archiv. 1841 (Fortschritte der mikr. Anatomie). 

 39 ) Froriepg Nolizen N. 315. 



90 ) Lehrb. der Physiologie 1842. 2. Theil. 



91 ) Arch. f. mikr. Anat. 1861. 



9í ) Purkyně připravoval pro Wagnerův slovník ("Wagner's Handwörterbuch 

 der Physiologie) článek „Zellenlehre", jak napovídá G. Valentin v témž slovníku 

 8tr. G17. v poznámce k odstavci „Gewebe des menschl. u. thierischeu Körpers". 

 Cláuek ten ale uveřejněn nebyl. 



