Jana Ev. Purkyně práce histologické. 43 



zvlášť silně kontrastuje s theorií Schwannovou na široké indukci 

 založenou. Na druhé straně vidíme zde zase onu zvláštní intuici, 

 s kterou Purkyně přes mnohé omyly a nesnáze přece na pravý kořen 

 celému problému šel a to hloub než Schwann. Ta véc se nedá vyložiti 

 jen tím, že Schwann vyšel od rostlin, Purkyně od zvířat ; vždyť 

 Purkyně znal také z vlastního názoru vnitřní stavbu rostlin a Schwann 

 naopak studoval před tím také mnoho anatomii živočišnou ; závisí 

 ovšem ta věc na materiálu pozorovaném, cítíme ale zase, jako už 

 dříve, subjektivní element, který tu myšlenky Purkyňovy vedl. — 



VII. Filosofický ráz spisů Purkyňových. 



Pojednav o odborných pracech Purkyňových, zmíním se krátce 

 o jeho názorech filosofických, které těsné srostly s jeho vědeckým 

 přesvědčením a dávaly ráz nejen jeho projevům v otázkách meta- 

 fysických, nýbrž měly vliv i na jeho vědecké, odborné théorie, ku 

 př. na jeho theorii buněčnou, na jeho názory o poměru fysiologie 

 k morfologii atd. Omezím se ve výkladu tomto jen na ty části spe- 

 kulací Purkyňových, které bezprostředně s jeho odbornými histologi- 

 ckými pracemi souvisely; však i tak zůstává tento odstavec velmi 

 abstraktní, jak při zvláštním způsobu filosofie Purkyňovy doby ani 

 jinak nelze. 



Mám-li všeobecně označiti ráz filosofování Purkyňova, tož ne- 

 smíme si Purkyni představovati jako většinu dnešních přírodozpytců 

 širšího rozhledu. Ti považují za svoji povinnost, užívati vědomostí 

 své vědy, po případě vlastních objevů k tomu, aby na jich základě 

 pomocí široké indukce a logicky správných důkazů potvrdili nebo 

 vyvrátili aneb pravděpodobnou učinili nějakou filosofickou thesi; 

 takovým na příklad byl Darwin, který hleděl čistou indukcí k svýiu 

 theoriím dojíti; tak pracoval i Heljiholtz a Joh. Müller, podporujíce 

 názory Kantovy a bojujíce proti tehdejší filosofii; takový tedy Purkyně 

 nebyl, nýbrž myšlení jeho mělo zcela jiný ráz; žádná jeho práce není 

 řešením nějakého filosofického problému v tom smyslu, že by si byl 

 kladl otázky a na ně pomocí nějakého logického apparatu odpovědi 

 hledal ; učených vět stavěných tak jako : protože jest a a poněvadž 

 jest b a poněvadž není c, tedy jest d, takové věty jsou u Purkyně velmi 

 vzácné ; dokonce už nenapadlo Purkyni shledávati důvody pro správnost 

 neb nesprávnost filosofických thesí pomocí anatomického nože a mi- 

 kroskopu. Přes to ale dovedl se Purkyně hluboko ponořiti v problémy 



