Kraj žuly a povaha sousedních hornin. ] \ 



Epidot vylučoval se malou částí zároveň s amfibolem, částečně i zá- 

 roveň s tím amfibolem, jeuž vznikl přeměnou jednoklonného pyroxenu. 

 Facies žuly právě popsaná povšimnutí hodná jest: 



1. pro původní obsah jednoklonného pyroxenu. čímž upomíná 

 na augitické žuly, jaké zvláště po krajích ínassivů žulových se vy- 

 skytují. A skutečně zde jest také vlastní kraj granitový — i svědčí 

 nám obsah jemnoklonného pyroxenu i sám o sobě, že tento kraj gra- 

 nitový není krajem nějakou dislokací později vzniklým, nýbrž krajem 

 geneticky původním ; 



2. pro značné množství vápenato-sodnatých plagioklasů, jakož 

 i malé poměrně množství křemene, což označuje nám basičtější faciès 

 žuly, ježto dále má křemene mnohem více i orthoklasu. To jest druhá 

 známka, že kraj žulový zdejší jest geologicky původním krajem; 11 ) 



3. pro obsah epidotu, jenž částečně zdá se býti původní příměsí 

 horniny. 



d) Jiný vzor šulp amfibolické. 



Hlavní součástky: živce, zelený obecný amfibol, biotit, něco 



křemene. Převládají živce, zaujímající asi 3 j i 



celých vzorků, asi */ 4 jest amfibolu s biotitem, 



amfibolu však více nežli biotitu. Křemene 



jest tak málo, že by náležel téměř k akcess. 



součástkám, totiž sotva 1 / 1Q celé hmoty. 



Akcess. „ jednoklonný pyroxen, magnetit, pyrit, titanit, 



epidot (částečně nejspíše původní;, hypersthen. 



Struktuva: zrnitá, živce často buď idiomorfně nebo skoro idio- 



morfně vyvinuty, amfibol, biotit a křemen allotriomorfně. Živce jsou 



1 — V/ 2 mm veliké, amfibol nejčastěji 1 mm, zřídka na 2 mm dlouhý, 



biotit 1 / 2 až 1 mm. 



Živce zde jsou Orthoklas a plagioklasy, mikroklin mřížkovaný 

 jest vzácný. Orthoklas převládá opět nad plagioklasy, ale malou měrou. 

 Plagioklasy ;mají dílem úzké, dílem i poněkud širší lamely a náleží 

 dle lomu světelného porovnaného s lomem křemene., pak dle způsobu 



u ) Podobné vlantnosti jeví týž kraj žulový i v okolí Nového Knína, kdež 

 také jest basičtější povahy a jednokl. pyroxen obsahuje. Srovn. Jos. Kratochvíl: 

 O některých mass. horninách z okolí N. Knína atd. tento Věstník 1900 č. VIII. 

 str. 3. až 10. 



O povaze různých facií granitových jedná přehledně Rosenbusch v Mikro- 

 skopische Physiographie der massigen Gesteine. 3. vyd. II. díl str. 61. a násl. 



