Kraj žuly a povaha sousedních hornin. 



17 



Hypersthen jeví tendenci ku vyvinutí dlouhých nebo krátkých 

 sloupků, ponejvíce skýtá arci zrna rozmanitě omezená. Příčné průřezy 

 některých sloupků blíží se omezení osmibokému. Průřezy hyper- 

 sthenu mají barvu slabě růžovou nebo zelenavou. Štěpnost dle augi- 

 tového prismatu jest zřejmá a sice nedokonalá, trhliny dělitelnosti 

 dle brachypinakoidu někdy hojné a zorné, jindy sotva znatelné nebo 

 jen v části zrnka vyvinuté. 



Určení optických vlastností hypersthenu. 



Průřezy s vertikální osou rovnoběžné zhášejí vesměs rovno- 

 běžně. Vertikální osa c jest osou nejmenší optické elastičnosti c. 

 V makropinakoidní ploše vystupuje negativní bisektrix (a), úhel os 

 optických 2 E jest něco větší nežli zorné pole mikroskopu. — 

 Disperse q >* v. 



Pleochroismus jest dobře znatelný : při chvění světla dle osy 

 c = c nastává barva zelenavá se slabou absorpcí, chvění || b = b 



Velikost dvojlomu. 





Barva interferenční při 







- \- nikolech 



1 1 nikolech 



K: 



Makropinakoid hypersthenu 

 velmi přibližný (y — ß) 



j lavandnlov. 

 mezi \ šedý I. ř 

 1 šedomodrý I. ř. 



žlutavě bílý I. ř. 

 hnědavé bílý I. ř. 



ca. 127 



Brachypinakoid hyper- 

 sthenu velmi přibližný 

 (y— o»). 



indigo II. ř. 



zlatožlutý II. řádu 



589 



Příčný řez hypersthenu při- 

 bližný (/?—«). 



červeně oranžový 

 I. ř. 



modravězelený 

 I. řádu 



505 



Přibližný kinopinakoid 

 jednokl. pyroxenu. 

 Úchylka zhášení pozoro- 

 vána c:c 406°. 



. | žlutý II. ř. 



mezi • TT - 



\ oranž. 11. r. 



1 



indigo II. ř. 

 tmavěmodrý II. ř. 



ca. 929 



Plocha největšího dvoj- 

 lomu olujoklasu 



i 



í žlutý I ř. 

 mezi : hnědožlutý 

 l I ř. 



indigo I. ř. 

 šedomodrý I. ř. 



ca- 381 



lr. mathematicko-píírodovtdecká. 1U00 . 



