Kraj žuly a povaha sousedních hornin. 19 



Biotit má barvu hnědou, jest pleochroický obyčejným způsobem 

 a jeví silnou absorpci pro chvění ||ku (001). Drobných uzavřenin 

 mívá poskrovnu: něco pórů s čirou tekutinou a drobných zrnéček 

 magnetitu. Někdy však uzavírá i epidot, a podobně jako v jiných 

 vzorcích žuly zdejší bylo již nalezeno, jest v sousedství jeho zcela 

 zachován, i lze tuším epidot tento pokládati za původní součást hor- 

 niny. Větší jeho lupénky srůstají jak s amfibolem, tak i místem 

 s jednoklon. pyroxenem, ba i s hypersthenem přímo, z čehož následuje, 

 že částečné jest současného vývoje s jednoklon. pyroxenem. Drobný 

 biotit hlavně jen srůstá s amfibolem nebo bývá uzavřen v živcích. 



Křemen jest čistého vzhledu a mívá nemnoho pórů s čirou te- 

 kutinou a bublinkou plynovou. Omezení pórů jest buď negativní 

 krystalový tvar křemene nebo tvar ovální podoby. 



Postup u vývoji součástek lze stanoviti následovně : nejprve vy- 

 lučovaly se rudy a hypersthen, pak nastala změna nepříznivá vývoji 

 hypersthenu, přestal se vyvinovati a vylučoval se jednokl. pyroxen 

 a biotit. Brzy však opět poměry se změnily, zvláště pak zvětšil se 

 tlak, i počal se vyvíjeti amfibol zelený, nějakou částí na úkor samého 

 jednokl. pyroxenu, a další biotit. Později nastalo hojné tvoření se 

 basičtějších jader plagioklasových, pak následovaly hlavně kyselejší 

 jich kraje, posléze pak vyloučil se křemen 17 .) 



Apüty ze žuly od Lahoze 18 ). 



V žule okolí Slapského jako v jiných granitech vyskytují se 

 žilky aplitové, místem velmi hojně. Procházeje okolím Slapským 

 spatřil jsem je jednak v pevné skále, jednak v rozvětrané hornině- 

 Na některých místech, zvláště ve hlubokém příkopu poblíže dvora 

 Záhoří zdá se žilek aplitových přibývati s rozkladem žuly a naleznou 

 se žilky, jež do pevného spodku nepokračují, i vzniká myšlénka, 

 netvoří-li se säe aplity nějakým počtem také sekrecí látky vytoužené 

 2 okolní hmoty větrající hily cestou vodní. 



Ku podrobnějšímu zkoumání vybral jsem si vzorky aplitových 

 žil a žilek hlavně z basičtějších partií žulového lomu, v nichžto lze 



17 ) Dioritový charakter mají mnohé partie také českých granitů zvláště po- 

 krajní. Srovn. n. p. Jos. Jar. Soukup: Porfyrovitý augitický diorit od Hučic 

 u Březnice. Věstník král. čes. spol. nauk. 1897. čís. XXIX. 



1 s) Kromě aplitů hýly nalezeny i stopy drodných [žil syenitového složení, 

 obsahující dílem hojný černozelený amfibol, dílem i hojný bledý titanit. 



2* 



