Kraj žuly a povaha sousedních hornin. 35 



hující drobty okolních živců, jsou patrně pozdějšího původu a amfibol 

 v nich usazený i s akcessorickým albitem nepochybně novotvořeninou: 

 podávají nám tudíž svědectví, že na horninu působil mocný tlak, 

 jehož účinkem hornina rovnoběžně rozpukala ; i jest tlak tento patrně 

 původcem přeměny horniny této, pročež horninu dlužno označiti jako 

 dynamometamorfnë proměněnou. 



Že pak blízká žula takové proměny, ba ani břidličnatění nejeví, 

 dlužno jest pokládati proměnu tu bud 1 za starší nebo aspoň za sou- 

 časnou s vy vřením žuly, tedy horninu původní vůbec za starší nežli 

 blízká žula. 



Hornina právě popsaná jest význačná: 



1 . jako dynamometamorfnë proměněný diabas, 



2. jest velmi rozdílná od sousedních hornin a 



3. jest starší nežli blízká žula. 



4. Následuje hornina porfyrická barvy šedé poněkud do zelena. 



Hlavní součástky: převládají živce, celkem dílem orthoklas dílem 

 plagioklas (oligoklas, něco vtroušenin členů 

 řady andesin-labradoritové), pak zelený am- 

 fibol a křemen. 



Akcess. „ : rudy (částečně! tiranický magnetit), titanit, 

 druhotný epidot. 



Struktura : porfyrická, základní hmota na oko velmi jemnozrnná, 

 v mikroskopu mikrogranitická, zřetelná, o zrnkách křemene a živce 

 průměrně O02 mm velkých a tenkých lištičkách, místem skoro jehli- 

 cích amfibolu, průměrně asi 01 mm dlouhých. Vtroušeniny: amfibol 

 1 až 2 mm dlouhá individua neb aggregáty drobnějších zrnek, třebas 

 i přes 2 mm, živce 1 / 3 až 1 mm veliké, vzácně křemen asi 1 mm 

 dosahující. Živce vtroušené jsou většinou plagioklasy hlavně oligo- 

 klas, jinak však i orthoklas, ale též členové řady andesin-labradoritové. 

 Na průřezech poslednějších byly měřeny úchylky oboustranného sou- 

 měrného zhášení: 



8°, 8°; 16°, 16°; 17°, 19°; 18°, 18°; 19°, 19°. 



Křemen horniny jest čirý a vyvinut allotriomorfně. Sporé vtrou- 

 šeniny mají zbytky idiomorfuího omezení, jsou to však aggregáty 

 vzniklé kataklasou starších jednotných vrostlic. Uzavírají drobné 

 kapičky čiré tekutiny, pak přejemné, krátké jehlice často nazelenalé, 

 které pokládati lze nejspíše za mikrolithy amfibolové. 



3* 



