40 XVII. J. Fišer : 



zvětšení, objeví se. že i živce jest v hornině hojnost, a rozezná se\)d 

 křemene dílem dle štěpných trhlinek, někdy také jemně drsným po- 

 vrchem, kdežto křemen reliéfu nejeví. Mnohý živec vyrovná se lomem 

 světla skoro křemení, jiné pak — a sice nemálo jich — prozradí 

 pomocí methody Becke-ho, že mají o něco větší průměrný lom světla 

 nežli křemen. Dle povahy lomu světla náleží hlavní množství živců 

 plagioklasûm a sice basičtějšímu oligoklasu, nějaká část také plagio- 

 klasům basičtějším než oligoklas. zvláště andesinu a něco i labrado- 

 ritu. Pozoruhodno jest, že plagioklasy nejsou mnohočetně složeny leda 

 výminkou. Za to jsou hojné prostoupeny amfibolem, větší zrnka uza- 

 vírají často miJcropoikilicky drobounký křemen, a možná, že částečně 

 také právě tou příčinou nejeví mnohočetného složení. Podobný úkaz 

 poskytl n. p. i druhotný albit v puklinkách horniny z kraje žulového, 

 jenž obsahuje hojně jehličkovitého amfibolu uzavřeno a také postrádá 

 mnohočetného složení. 



Křemen i živce mívají málo pórů, kteréž pak vyplněny bývají 

 dílem čirou tekutinou dílem i plynem ; málokde jest živec poněkud 

 zakalen. 



Amfibol jest bledozeleně průhledný a zřetelně pleochroický : 

 v podlouhlých průřezech klinopinakoidálných || c modravě zelený se 

 zřetelnou ale nevelkou absorpcí. J_ c žlutavý světlý, v příčných řezech 

 || b zelený se zřetelnou absorpcí; | a žlutavý světlý. 



Hmota jeho má ve výbruse vzhled dosti čistý, obsahujíc jen 

 malounko pórů a zbarvení jevíc stejnoměrné, ale individua velmi 

 často mají sloh jakoby listnatý, nezdají se tudíž býti vždy dosti jed- 

 notnými a opravdu mezi kříženými nikoly nezhášívá celé individuum 

 jednotné, nýbrž často nestejnoměrně. Místem vyskytují se též pravá 

 dvojčata amfibolová dle orthopinakoidu, avšak celkem zřídka. 



Biotit vyskytuje se tvarem bledě hnědých šupinek allotriomorfně 

 omezených, má však v úzkých průřezech j| (001) jznačně silnou 

 absorpci. Uzavřenin nejeví. Dle (001) zháší rovnoběžně. 



Magnetit a pyrit jsou obyčejně vykrystalovány, pyrit v podobě 

 malých krychliček. Pr vnější byl pozorován pouze v amfibolech, ač 

 přítomnost druhého tam pro nesnadné určování drobounkých zrnek 

 není rovněž vyloučena. Oba pak lze konstatovati v křemeni 

 a živcích. 



Struktura horniny jest. jak svrchu řečeno téměř porfyrovitá. 

 Vývoj součástek allotriomorfní. Křemen a živce bývají nejčastěji 

 mnohem drobnější než amfibol. Ve výbruse střídají se místa zelenější 

 amfibolem bohatší s místy bledšími hlavně ze živce a křemene slo- 



