Kraj žuly a povaha sousedních hornin. 41 



zenými. V těchto přimíseno bývá i něco více rad aežli tam, kde 



amfibol převládá: amfibol pak sám jest provázen spíše živcem nežli 

 křemenem. Biotit jest v hornině všelijak roztroušen a buď združen 



s amfibolem nebo s^ živci a křemenem. Kontury křemene a živců 

 bývají dílem hranatý, dílem oblý nebo poněkud laločnaty. Indiviuda 



amfibolu jsou jednak krátká a tlustší, jednak úzká. a podmíní:. . ■ 

 jehličko vitá. Xení-li amfibol jehdekovitý. bývá zhusta listnaté složen. 

 neb aspoň na koncích jakoby roztřepen a po délce drobně nepravi- 

 delné laločnaty. Jehličky amfibolové prostupují křemen a živce, 

 někdy spolu s biotitem. tak že křemen a živce vypadají jako pro- 

 bodány. Biotit bývá malým množstvím srostlý i v amfibolu jsa •':-.- 

 stečné alespoň toho stáří jako amfibol. 



Hornina pravé popsaná dle povahy skladby své jest přeói 

 od Žilovin malcfiificMho habitu k dioritovým porfyriíwtn a sice k ďio- 

 riiovým porfy ritům křemitým. Význačná v ní jest čistota křemene 

 a živců, jednotnost (nerýhovanost) plagioklasů a lištičkový sloh amfibolu. 

 Jest pravdě podobno, že řečený sloh amfibolu vyvinul se zvláštní příčinou. 

 ale z povahy pozorované ukázky nelze ničeho určitějšího souditi. 



Vzhledem k amfibolem bohatým faciírn blízké žuly jest nápadným 

 a charakteristickým nedostatek titanitu. 



7. Vzorky pod ústím potůčku jí:, pod kapličkou tekoucího. 



Hlavní součástky: živce, hlavně ortkoklas (něco plagioHäsn, 



hlavně oligoklasui. amfibol, křemen. 



Akcess. „ : biotit. pyrit, vzácné titanit, apatit a rudní 

 zrnka, nejspíše ilmentitu náležející. 



Struktura: porfyrická Podlouhle amfiboly často 2 mm veliké* 

 a zrna živců, hlavně ortkoklasn nejcastěji asi Î— 2 mm velká vtrou- 

 šena jsou v základní hmotě na oko celistvé, v mikroskopu eudiagno- 

 sticky migrogranitické. složené z živců, křemene, drobného amfibolu 

 a biotitu. Velikost součástek hmoty základní činí 0"02 až 0*04 mm. 

 Kromě vtroušeného amfibolu vyskytují se však i skvrnám podobné 

 zelené partie větší nežli vlastni vtroušeuiny. v nichž je drobný am- 

 fibol poněkud četněji soustředěn nežli v okolní hmotě. Zvláštní jest 

 uspořádání podlouhlých vrostlic amfibolových směrem skoro rovno- 

 běžným. 



Barva horniny: Šeda. skoro tmavošedá. 



Amfibol je ponejvíce zelený, pleochroický: modrozelený s pa- 

 trnou absorpcí v zelený < světlý žlutavý. Drobné jehličky nebo 



