Kraj žuly a povaha sousedních hornin. 43 



poikilicky hojná drobná zrnka amfibolu, křemene a někdy též biotitu. 

 Živce a křemeny činí drobná hranatá neb i oblá zrnka, amfibol má 

 tvar nejčastěji hranatých zrnek nebo krátkých lištiček a biotit drob- 

 ných šupinek. Taková zrnka živcová buď allotriomorfně neb i skoro 

 idiomorfně omezená jsou pak velikostí svojí přechodem k vrostlicíin 

 živcovým. 



Vrostlice živcové mají často krystallografický tvar a obsahují 

 obyčejně četná, drobounká zrnka zeleného amfibolu uzavřená. Biotit 

 shledává se v nich jen výminkou. 



Vrostlice amfibolové jsou zřídka vyvinuty skoro idiomorfně, totiž 

 dle prismatu, nejčastěji allotriomorfně. Kompaktnější zrnka jeví 

 i dvojčatění dle obyčejného zákona. Štěpnost větších zrnek jest do- 

 konalá dle amfibolového prismatu. Některá mající hnědé jádro ne- 

 uzavírají žádného biotitu uprostřed, tento přistupuje teprve na kraji 

 a šupinky jeho činívají jakoby částečný rámeček kolem amfibolu. 

 Jiné však buď hnědavé nebo zelené amfiboly obsahují uzavřený biotit 

 v sobě, buď ojedinělé šupinky neb i značně mnoho jich najednou. 

 Jest zřejmo, že biotit jest původní součástkou horniny, jehož vývoj 

 připadá částečně i do doby vývoje kompaktního amfibolu. Kompaktní 

 zrna amfibolová mají na pokraji často lištovité výběžky, ale vždy 

 jen zelené. 



Některá individua zeleného amfibolu jeví však jakoby lištovitý 

 sloh. Lze souditi, že lištovitý amfibol začal vyvíjeti se o něco později 

 než amfibol hnědavý, snad za podmínek krystalačních něco změně- 

 ných. Individua amfibolová lištovitého slohu mívají často přimíšeno 

 značně mnoho hnědých šupinek biotitových, někdy i nějaké drobné 

 zrnko křemenné nebo živcové. Mnoho vrostlic amfibolových i kom- 

 paktních i a ggrego váných má tvar značně podlouhlý a dle tvaru toho 

 poněkud jest na jeden směr přiblíženo. 



Hornina tato jest faciès granitového porfyru, který se vyznačuje 

 tím, že 



1. vtroušený křemen skoro schází, 



2. obsahuje poměrně hojný biotit, 



3. podmínky krystalační pro amfibol, jak lze souditi, netrvaly stejné, 

 nýbrž se měnily, 



4. podlouhlé vrostlice amfibolu uspořádány jsou často podobným 

 směrem nejspíše následkem tlaku, působivšího za času krystalace 

 horniny. 



