XXI. 



O rhodeose, inethylpentose z konvolvulinu. 



Napsal Emil Votoček v Praze. 



(Předloženo dne 18. května 1900.) 



V předešlé zprávě své x ) ukázal jsem, že methylpentosa, mnou 

 v glykosidu konvolvulinu (rhodeoretinu) nalezená, liší se od cukrů té 

 řady dosud známých i nazval jsem ji vzhledem k původu jejímu 

 rhodeosou. Ve studiu rhodeosy pokračoval jsem, pokud mi to drahý 

 materiál výchozí dovoloval, i předkládám v zprávě této výsledky nových 

 pokusů svých. 



Hlavní snahou mojí bylo ovšem připraviti rhodeosu ve stavu 

 krystalickém. K tomu cíli bylo možno postupovati dvojím spů- 

 sobem, bud čistiti syrupy rhodeosové, kvašením glukosy zbavené, 

 srážením z roztoků alkoholických etherem, nebo převésti cukr syru- 

 povitý v krystalovaný, čistý derivát hydrazinový a z něho vhodným 

 spůsobem cukr čistý odštípnouti. Prvý postup (srážení etherem) dal 

 syrupy světlé sice barvy, které však ani sebe delším stáním v tenké 

 vrstvě nic krystalického nevylučovaly. Lepší výsledky slibovala druhá 

 obvyklá cesta k čistění cukrů, příprava vhodného hydrazonu a jeho 

 rozštěpení. Za tím účelem zkoušel jsem nejprve připraviti obyčejný 

 fenylhydrazon cukru svého. Několik g syrupu cukerného rozmícháno 

 s ekvivalentním množstvím fenylhydrazinu co nejčistšího (ve vakuu 

 čerstvě předestilovaného) a malým množstvím vody. Však ani po delší 

 době nejevilo se nijaké vylučování kry stalo váného hydrazonu. Na to 

 přičiněno něco alkoholu a sráženo opatrně etherem, však ani tím ne- 

 nastalo zlepšení, takže od přípravy fenylhydrazonu, vzdor tomu, že 

 tento ke štěpení benzaldehydem nejlépe by se hodil, na dále upuštěno. 



») Věstník král. spol. Nauk 1899, XVII. 



Tř. mathematicko-přírodovědecka. 1900 



