O rhodeose, methylpentose z konvolvulinu. 9 



deosy o otáčivosti 75,2° ještě methylpentosu druhou o velmi nízké 

 rotaci, takže střed obou otáčivosti poskytuje [cc] D kol -j- 36°. Nebo 

 snad podléhá rhodeosa při reakci s hydraziny jakémusi prosmýknutí, 

 takže by cukr benzaldehydem z liydrazonu odštípnutý nebyl více 

 totožným s cukrem v původním syrupu obyčejném. Proti této druhé 

 hypothèse mluví ovšem hlavně ta okolnost, že dosud přesmykování 

 podobné při reakcích mezi hydraziny a cukry pozorováno nebylo. 



První domněnku hleděl jsem, pokud mi materiál stačil, podepříti 

 experimentálně. Za tím účelem pátral jsem v matečných louzích po 

 vyloučení benzylfenylhydrazonu rhodeosy po hydrazonu jiném, však 

 nepodařilo se mi nic krystalického vyloučiti. Jelikož hydrazony rho- 

 deosy vynikají značnou nerozpustností, vylučují se napřed, lze tudíž 

 rhodeosu ze směsí cukerných ve spůsobě hydrazonu jaksi vyjímati; 

 byla-li by další methylpentosa přítomna, musela by nalézati se ve 

 spůsobě hydrazonu v matečných louzích. Tyto louhy musely by pak 

 štěpeny benzaldehydem, skýtati roztoky cukerné jen málo rhodeosy 

 a veškerou druhou methylpentosu obsahující. Následek toho byla by velice 

 nízká otáčivost specifická roztoků řečených. Pokusy v tomto sméru provedl 

 jsem s matečnými louhy po přípravě benzylfenylhydrazonu i methylfenyl- 

 hydrazonu. Tyto louhy vařeny s přebytečným benzaldehydem v roz- 

 toku vodné- alkoholickém a obvyklým spůsobem zpracovány. V získa- 

 ných roztocích cukerných určena redukční sušina a rotace. Nalezeny 

 tak pro cukr z matečných louhů benzylproduktu [a]u — -\- 27,4°, 

 u methylproduktu [a] D = + 24,5°, tedy nižší, nežli přísluší surové 

 rhodeose ( -+- 36°), což by mluvilo pro přítomnost methylpentosy nízko 

 otáčející. Nicméně nejsou différence ty dosti značné, takže definitivních 

 závěrků dosud činiti nemíním a ponechávám si vysvětlení rotací rho- 

 deosy pro dobu pozdější, neboť k dalším pokusům nestačí mně ma- 

 teriál rhodeosový. Výsledky nových zkoumání dovolím si svého času 

 této Společnosti předložiti. 



Ku konci vyslovuji dík svůj panu chem.-stud. A. Fischerovi za 

 ochotnou pomoc v analytické části práce této. 



Chemické laboratorium c. k. české vysoké školy technické v Praze. 



