10 XXII. Fr. Vejdovský: 



Odpůrcové théorie, dle níž i bakterie pravým jádrem, jako každá 

 normální buňka musí býti opatřena, sotva asi uznají na prvý ráz 

 výklady posledně jmenovaných autorů. Dokladem tohoto mého názoru 

 jest Migula, kterýž ani zprávy Sjöbringovy nepokládá za správné, 

 tím méně sdělení A. Mayera. Skutečně také mohl by spor o povaze 

 barvitelných tělísek trvati dále, kdyby se u všech druhů jako větší 

 množství zrnek objevovala. 



Právem možno namítnouti, proč v tak malých buňkách jako 

 jsou bakterie, větší neb menší množství tělísek těchto se nalézá a které 

 z nich jsou vlastní jádra a zda-li jsou to jádra vůbec. Jinak by 

 bylo, kdyby se v každé buňce a v určitých stadiích života nalezlo 

 tělísko barvitelné jedno jediné, stálou polohou a určitými morfolo- 

 gickými i chemickými vlastnostmi se vyznačující. Pak by se mu právem 

 mohl připsati význam jádra buněčného. Takové stadium dle mého 

 soudu u bakterií dosud, aspoň ne pravidelně a u každého druhu na 

 pevno zjištěno nebylo. Naopak jest pravdě podobným, že druhy, 

 u nichž činěn pokus, dokázati jádro, nalézaly se v jistých stadiích 

 dělení, neb připravovaly se ku tvoření spor. V takých přípapech 

 musilo býti jádro buď již úplně rozdělené, anebo ve stavu dělení se 

 nalézající. Doklady pro tento názor podávají práce hlavně Sjöbringova, 

 jenž pozoroval i vlákenka mezi dělícími se jádry a pak Feinbergova, 

 z níž na pevno lze stanoviti, že skutečně stadia dělení jádra měl 

 před sebou. 



Ku přesnému důkazu o existenci jádra bakterií možno dospěti 

 cestou trojí: Předně, dokáže-li se, že bakterie v jistém stadiu vývoje 

 nalézají se v klidu, v kteréžto době jádro musí býti jediné, nedělící 

 se a stálým tvarem a polohou v buňce se vyznačující. Za druhé 

 nutno jest provésti důkaz, že jádro to existuje již ve sporách neb 

 v kterýchkoli jiných zárodcích bakterií a vyznačuje se týmiž morfo- 

 logickými i chemickými vlastnostmi, jako v dospělých tyčinkách. Za 

 třetí, podaří-li se provésti důkaz, že ze spor neb zárodků bakterií 

 vůbec vyvinuté mladé bakterie, postrádajíce veškerých druhotných 

 přídatků uvnitř cytoplasmy, jako jsou vakuoly, zrnka atd., jedině 

 stejnoměrně rozdělenou cytoplasmou a v ní uloženým jádrem se 

 vyznačují. 



Veškerým těmto postulátům vyhovuje právě bakterie v gammaru 

 garšínském cizopasící. 



Na obraze I. jest znázorněno 5 bakterií v různém svém tvaru ; 

 zbarvená cytoplasma modří lyonskou jeví se zhustlou v centru — 



