12 XXII. Fr. Vejdovský : 



jádře jest přítomna, leč nelze ji přesně dokázati pro nepatrnost objektu. 

 Ale již určité obrysy a stejná velikost a tvar jádra ukazují, že jádro 

 to je skutečně rozlišeno od vůkolní cytoplasrny jemnou blankou ja- 

 dernou. Z těchže důvodů nemožno dokazovati ani sítivo a štávu jadernou 

 a rovněž tak ne přítomnost nucleolu. Ale případ tento není osamělý, 

 vždyť celá řada různých buněk v pletivech metazoí nemá složitějších 

 jader, než jaká jsou významná pro naši bakterii. Připomínám u př. 

 jádra hladkých svalů nižších zvířat, jádra různých buňek pojných, 

 jádra v buňkách chordy atd., kde všudy jádra tváří se zrovna tak 

 jako u bakterie gammarové. Všudy ve jmenovaných případech 

 zbarví se jádro homogene a nelze mluviti ani o chroinosomech, ani 

 o nucleolech, ani sítivu. Jest tu prostě jen jisté kvantum šťávy jaderné, 

 v níž obsažena diffusně hlavní součást jádra, chromatin. 



A takovou povahou vyznačuje se jádro naší bakterie. 



Za druhé mohlo by &e namítnouti, že nepodařilo se mně 

 zjistiti dělení jádra. Avšak námitka taková nemůže míti valné hodnoty, 

 ježto jak řečeno, naše bakterie, v haemolymfě gammara žijící, nalézá 

 se ve stadiu klidu, nedělíc se. Vůbec o množení se bakterie této ve 

 jmenovaném hostiteli nemohu podati nijaké zprávy a předpokládám 

 dvojí : 



Předně, děje-li se množení — buď pouhým dělením, bud spo- 

 rami — uvnitř gammara, že se musí tak díti v určitou dobu roční, 

 zajisté však nikoli v onu dobu, kdy prof. Zschokke naše korýše v jezeře 

 Garschině lovil. Avšak mně zdá se pravděnepodobným, že by se 

 vývoj bakterie celý prodělal ve jmenovaném Gammaru. Spíše se kloním 

 ku předpokladu druhému, že totiž množení se bakterie děje budí ve 

 volném žití ve vodě, neb v jiném hostiteli a že zárodky tak vzniklými 

 nastává infekce Gammara. O čemž ovšem nemohu ničeho bližšího 

 podati. 



2. Ústrojnost zárodků. 



Jakkoliv tedy se dospělá bakterie v těle Gammara nemnozí, 

 přece lze shledati rovněž milliony zárodků její i konečně přechod 

 v dospělý tvar ve výše jmenovaných dutinkách těla téhož hostitele. 

 A jak tyto zárodky, tak i mladistvé tyčinky jsou opět těmitéž jádry 

 jako dospělé bakterie opatřeny i vyhovují tudíž ostatním dvěma výše 

 uvedeným postulátům. 



V přítomné práci mluvím povšechně o „zárodcích" bakterie, neu- 

 žívaje pro ně ani názvu „spor" neb „gonidií," a to z příčiny, že nevím, 



