Morfologie t. zv. žlázy tykadlové a skořápecaé. 3 



druhů Niph. Kochianus a puteanus jest úplně bezbarvou, druhu však 

 z Pažina v Istrii slabě okrově žlutou, na praeparátech koagulovanou. 

 V ní setkáváme se s poměrně malým počtem mízních tělísek tvaru 

 oválného, jejichž cytoplasma se slabě diffusně barví a obsahuje silně 

 se barvící jádro. 



Vylíčené poměry míšku coelomovébo gammaridů souhlasejí se 

 strukturami korýšů dosud známými ; na druhě straně však jest nutno 

 kanálek nefridiový zevrubněji a samostatně projednati, jelikož tento 

 ústroj právě u gammaridů ve svých komponentách nebyl dosud úplné 

 vyložen. Ve svých pečlivých pracích popisuje Grobben kanálek o stejně 

 široké světlosti, jíž také do míšku coelomového prý se otvírá. Jen 

 u Lucifera zmiňuje se o krčkovitě začkrceném odstavci přechodním 

 mezi míškem a kanálkem. Mně však podařilo se u všech zmíněných 

 gammaridů shledati zařízení, jež ušlo všem mým předchůdcům. Dutina 

 kanálku nekommunikuje bezprostředně s dutinou coelomovou, nýbrž 

 je opatřena zvláštním apparátem, který jak na příčných, tak i na 

 podélných řezech jest již i při mírných zvětšeních patrný. 



Ze tří za sebou jdoucích řezů podélných dotyčnou končinou 

 žlázy tykadlové Nipharga z Gabrovice v Istrii možno vystihnouti 

 následující: Ústí kanálku do míšku coelomového sestává ze 3 buněk 

 velikých, okružným svalem objatých a tyto tři buňky tvoří zvláštní 

 apparat nálevkový. 



Příčné řezy dokazují též částečně, že tomu tak. Tři ony buňky 

 jsou v trojúhelníku sestavené a zavírají na způsob klapek ústí mezi 

 oběma součástěmi žlázy. Hlavním činitelem zde jest zajisté sval, dle 

 jehož roztažení neb stažení jeví se ústí více neb méně rozšířené. 



Stejně shledáno i na tykadlovém nefridiu Niphargus Kochianus, 

 jakož i N. elegans. Nejdůkladněji lze se však přesvědčiti o poměrech 

 apparátu nálevkového u obyčejného domácího blešivce {Gam. pulex). 

 Všemi methodami, řezy příčnými, podélnými horizontálnými i tangen- 

 tialem i obdržíme mezi míškem coelomovým a kanálkem nefridia tři 

 ohromné (výška jejich obnáší 0.034 mm) buňky, jež stonkovitě souvisí 

 se stěnou míšku a paličko vité naduřují v luminu kanálku. Rozdíl 

 tedy mezi Niphargem a Gammarem jest ten, že u posledního trčí vlastně 

 nálevka do nefridia, kdežto u Nipharga děje se tak do coelomu. 

 Příčinu však tohoto rozdílu hledati nutno pouze v okolnosti, že 

 u Gammara míšek coelomový hlouběji zasahá v nefridium, takže apparat 

 nálevkový zatlačen do dutiny kanálku. 



