Studie o nervové soustavě Phedangiinů. 7 



vaná část pimktsubstance, vyčnívající do vrstvy buněčné; Saint-Remt 

 ji nazývá „lobule glomérulé". 



To je, pokud mi známo, všechna literatura dosavadní, pojedná- 

 vající o nervové soustavě. 



Ostatně o mnohých pracích budu míti ještě příležitost zmíniti 

 se v dalším výkladu. 



Studia svá jsem konal na těchto zástupcích skupiny : 



Liobunum rotundum Latr. 

 Phalangium Opilio L. 

 Phalangium parietinum de Geer. 

 Platybunus corniger Herm. 

 Acantholophus hispidus Herbst. 



Neshledal jsem však význačných rozdílů. Zdá se, že celá sku- 

 pina Phalangiinů je velice jednotně organisována a bylo by zajisté 

 zajímavo porovnati s ní ostatní skupiny řádu, zejména Trogulidy, již 

 zevnějškem velice charakteristicky odlišené. 



Opilioni jsou objektem dosti nepříznivým ku studiu, jako ostatně 

 Arachnida vůbec. Je zde na závadu zejména mohutný chitin, který 

 činí jednak fixaci, jednak také řezy dosti obtížnými. Přílišná koncen- 

 trace nervové soustavy činí konečně velice nesnadným rozpoznati 

 průběh jednotlivých vláken a také v tom ohledu jsou výsledky mé 

 dvouleté práce velice nepatrné. 



Obyčejně jsem fixoval Opiliony alkoholickým roztokem sublimatu, 

 buď s přísadou kyseliny dusičné, neb octové, pikrové a p., a tento 

 způsob konservace dával nejlepší výsledky. Také s prospěchem lze 

 použiti tekutiny PERÉNTi-ovy 7 ač v tom případě je nutno část zvířete 

 Ddstříhnouti, aby tekutina lépe pletivy pronikla. Ku barvení jsem 

 užíval nejčastěji Delafieldova haematoxylinu neb kamencového kar- 

 minu, se kterými jsem docílil vždy lepších výsledků, než s anilino- 

 vými barvivy. Z těchto posledních se ještě nejlépe osvědčovala Bis- 

 markova hněď anebo světlá zeleň, tato poslední v kombinaci s hae- 

 natoxylinem. 



Na takových praeparátech, obyčejnými methodami zjednaných, 

 lení možno sledovati průběh jednotlivých vláken. Pouze tu a tam je 

 oatrnější směr většího svazku nervového: jednotlivá vlákna jsou zře- 

 telná jen na krátkou vzdálenost od gangliových buněk, ztrácejíce se 

 :áhy v hustých massách neuropilových. Proto byl jsem nucen sá- 



