jg XXV. Vilém Appelt: 



Přes to lze i v zadní části nervové soustavy dosti dobře stano- 

 viti hranici mezi mozkem a břišní páskou. Hranice je zde tvořena 

 pokračováním onoho výčnělku gangliových buněk označeného (tab. 

 IL, obr. 2.) písmenou x. Takové řezy nám představují obr. 1. a 3. 

 na tab IL, z nichž poslední je veden těsně u zadního kraje mozku, 

 zachytiv již jen s povrchu t. zv. „corps stratifié'. I zde je označena 

 hranice mezi mozkem a břišní páskou stejnou písmenou a vidíme na 

 obr. 1. (tab IL), že právě na přechodu mezi mozkem a břišní páskou 

 se utvořilo docela charakteristické chiasma. — Věc musíme si před- 

 staviti tak, že zadní části mozku původně s břišní páskou nesouvisely, 

 a že teprve sekundárně splynuly, vytvořivše podobné kommissurové 

 elementy, jako je naznačeno na tab. IL, obr. 3., k. e. Skřížením ta- 

 kových kommissurových elementů vzniklo pak ono chiasma, které zde 

 asi nemá hlubšího fysiologického význam ... 



Představují nám tedy Phalangiina v tomto bodě docela odchylně 

 upravenou nervovou soustavu ; oesofagus zde neprochází jako obyčejně 

 mezi kommissurami, nýbrž ještě spodní částí mozku. 



Jícnové kommissury přecházejí docela zřetelně v kommissuiu 

 nadjícnovou (tab. IL, obr. 5. k. «/.), objímajíce tak podkovovitě oeso- 

 fagus. Krom toho ovšem z nich na každé straně odštěpuje se svazek 

 vláken, větvících se v lobech cerebrálních, jak tomu nasvědčuje tab. L, 

 obr. 1., tab. IL, obr. 4. a 5. Loby cerebralní jsou spolu spojeny kromě 

 oné zmíněné již kommissury nad oesofagem (tab. L, obr. 1., Je.') ještě 

 jednou kommissurou poněkud výše ležící (&). 6 ) V oné kommissuře 

 těsně nad oesofagem mohl jsem zjistiti dva druhy elementů naznačené 

 schematicky na text obr. 6. První z nich, patrně převládající, je úplně 

 totožný s jedním typem kommissurových elementů, od Bkthe-Iio 

 (1898) u Carcina popsaných. Je to vlákno ohnuté nad oesofagem, 

 které se teprve na svých koncích — asi v jedné čáře s dolením 

 krajem oesofagu — nepatrně rozvětvuje, aniž by souviselo s nějakou 

 gangliovou buňkou (tab. IL, obr. 2., e. k., text. obr. 7., e. &."). Druhý 

 element (text. obr. 6., e. k.') poměrně mnohem řidší, je značně mo- 

 hutnější a dělí se hned nad pravým i levým krajem oesofagu ve dvě 

 nebo tři mocné větve. Jedna z nich (na každé straně) jde dosti hlu- 

 boko pod oesofagus, ač nesahá ještě do jícnových kommissur, a všecky 

 vysílají hojné výběžky clo spodních částí mozku. 



Krom těchto dvou elementů shledal jsem ještě jeden, jehož 

 průběh však nebylo lze úplně vystihnouti. Liší se od popsaných právě 



*) Nejsou zde tedy tři kommissury, jak Saint-Bemy udává. 



