Studie o nervové soustavě Phalangiinů. 29 



Tato složitá úprava skutečně nasvědčuje tomu, co již Tulk a 

 Leydig tvrdili, že totiž nervová soustava může poněkud měniti místo 

 S každým pohybem endostemitu musí se také pohnouti celá nervová 

 soustava, poněvadž kraje endostemitu přecházejí v tuhou blánu (tab. 

 L, obr. 2., 3., 4. a 9., ni.), která obklopuje celou nervovou soustavu. 

 Že se zde nemůže jednati o pouhou podporu, tomu nasvědčuje právě 

 ono mohutné svalstvo, které by zajisté při neužívání atrofovalo, 

 změníc se v podobný útvar, jakým je endosternit. 



O významu tohoto pohybu je dosti nesnadno s určitostí se pro- 

 nésti. Možno, že se zde jedná o pohyb krve, která při nedostatečně 

 upraveném oběhu patrně vyžaduje mocnějšího movens, než jakým je 

 srdce. Pohyb nervstva může míti také význam pro respiraci. Kompli- 

 kovaná úprava svalstva může však míti také jinou důležitost. Na 

 text. obr. 11. a 12. vidíme, že se na vnitřní straně vchlípeniny rostro- 

 pedipalpové inserují dilatatory oesofagu. Jestliže si představíme, že 

 se svaly, spojující přední části endostemitu s onou vchlípeninou 

 kontrahují, odtáhnou chitinovou vchlípeninu na obou stranách od 

 oesofagu, způsobí tím mocné napjetí v diktátorech a podporují tak 

 jejich funkci v případě, že by tyto nedostačovaly (při větších neb 

 tvrdších částkách potravy a, p.). 



U Araneů ovšem převzal endosternit čili „lame aponévrotique" 

 jen čistě podpůrnou funkci, o nějakém pohybu nervstva zde nemůže 

 býti ani řeči a to z těchto důvodů: 1. nervstvo Araneů není s endo- 

 sternitem v tak těsném spojení, jako nervstvo Opilionů ; scházíť zde 

 ona tuhá obalná membrána, a 2. nervstvo Araneů spočívá v korre- 

 spondující prohlubině břišní strany cephalothoraxu, takže každý pohyb 

 je zde vyloučen. 



Zbývá ještě pojednati o jemnější stavbě endostemitu. 



Jak jsme již v literárním úvodu podotkli, soudil Leydig, že 

 „Skeletplatte" je útvar chitinový, ovšem nesprávně. Dle Kösslera se 

 zde spíše jedná o modifikaci pojiva, snad prý o zvápenatění. — Ze 

 zde nelze mluviti o zvápenatěuí, tomu nasvědčuje již okolnost zazna- 

 menaná Leydigem, že se totiž „Skeletplatte" nerozpouští v kyselině 

 octové. 



Histologickou strukturu mohl jsem nejlépe poznati na preparátu, 

 zbarveném Delafieldovým hematoxylinem, poněkud světlem slunečním 

 vybledlém. Endosternit se totiž velmi intensivně barví a při doko- 

 nalém zbarvení ostatních orgánů bývá obyčejně již přebarven. Na 

 tomto preparátu (tab. L, obr. 14. a tab. II. , obr. 14.) vidíme přede- 



