Studie o nervové soustavě Pïralangiinft. ;-}[ 



zených (tab. L, obr. 15.)- Tyto buňky zasahují leckde až do povrchové 

 vrstvy endosternitu. 



Dle Simkbviče má endosternit svůj původ v embryonálním svalu, 

 čemuž prý nasvědčuje již vláknitá struktura intercellulární. Šimkevič 

 tvrdí tak na základě embryonálního vývoje Scorpionidû a patrně do- 

 cela správně. Endosternit se totiž barví van Giesonovou methodou 

 žlutě, což je charakteristickým zabarvením pro svaly. — Jakými pro- 

 cessy se tato přeměna svalu děje, není ovšem známo ; zejména to 

 platí o oněch záhadných elementech, Šimkevičem za uloženiny mine- 

 ralných solí pokládaných. 



-ac 



Obr. Ve. — Celkový obrys endosternitu Obr. 14. — Celkový obrys endosternitu 

 Limula. (Seberu, dle Patten-Reden- Mygale (Scbem. dle týcbž autorů). 



baugha). a. c. — „anterior cornaa". a. c. — „anterior cornua". 



Zdá se, že endosternit je organ společný všem skupinám Arach- 

 nidů. U Araneů je již dávno znám, rovněž tak u Scorpionidû; 

 u Pseudoscorpionidů a u Hydrachnidů byl nalezen Krokenbergem 

 (1878 a 1888). U Eylais dokonce popisuje Kronexberg endosternit 

 jakožto skupinu vláken svalových za gangliem, což by ještě více mlu- 

 vilo pro vyložený původ tohoto organu u ostatních Arachnidů. — 

 U Limula je endosternit také již dávno znám, a jak u tohoto, tak 

 u Araneů a Phalangiinů lze tvar jeho převésti na jedno schéma. 

 U Limula je nejmohutněji vyvinuta střední část (nepárová, která zde 

 tvoří desku asi třikráte delší než širokou). T. zv. „anterior cornua u 

 Limula (Patten-Redenbaugh 1899) jsou u tohoto poměrně malá, a 

 odpovídají patrně lateralním částem endosternitu Phalangiinů (text 



