na XXV. Vilém Appelt: 



n l it . ]; ; - a c .) # __ u Mygale jsou „přední rohy" již mnohem větší 

 (text. obr. 14.. a. c), přece ale ještě zde zadní nepárová část má pře- 

 vahu. - Jak patrno je u těchto forem endosternit mnohem mohutněji 

 vyvinut, než u Phalangiinü, kde je redukován na poměrně dosti 

 úzkou pásku. 



Literatura. 



1. Apáthy: Das leitende Element \es Nervensystems und seine 



topographischen Beziehungen. Mitth. Zool. Stat. Neap. 

 XII. 1897. 



2. Betre: Das Centraluervensystem von Carcinus Maenas. Arch. 



mikr. Anat. L. a LI. 1897/8. 



3. Dohrn: Die Pantopoden des Golfes von Neapel. Fauna u. Flora 



etc., Bd. III. 1881. 



4. Herbst-Lichtexstein : Naturgeschichte der Gattung Opilio. Berlin 



1798/99. 



r». Seemann: Mémoires aptérologiques. Paris 1804. 



6. Hoek: Report on the Pycnogonida, clredged by H. M. S. Chal- 



lenger during the years 1873-76. Rep. Scient. Res. etc. 

 Zoology, III. 1881. 



7. Kronenbebg: CTpoenin Eylais extendens. Il3u. Il.un. Oöm;. Jlroji,. 



Ecx. t. XXIX., 2. 1878. 



8. Kronenberg : Beitrag zur Kenntniss des Baues der Pseudoscorpio- 



niden. Bull. Natur. Moscou. Nouv. série, T. 11. 1888. 



9. Krohn: Ucber zwei Drüsensäcke im Céphalothorax der Phalan- 



giden. Arch. Naturg. 1867. 



10. Latueille: Histoire naturelle des Fourmis. Paris 1802. 



11. Leydig: Zum feineren Bau der Arthropoden. Arch. Anatom. 



Physiol. 1855. 



