2 



XXIX. J. Hanuš: 



zané skupinou methylenovou. Jelikož obě látky jako aldehydy chovají 

 se ku hydrazinům stejným způsobem a získané hydrazony svou roz- 

 pustností příliš mnoho se nerůzní, přihlíženo právě ku výše uvedeným 

 rozdílům v konstituci, zvláště ku volné skupině hydroxylové a studo- 

 váno, zdali by na základě reakcí, které jsou podmíněny přítomností 

 této volné skupiny, nebylo možno nalézti kvantitativní určování va- 

 nillinu vedle současně se vyskytujícího piperonalu. aniž by přítom- 

 nost tohoto vadila. 



Z reakcí, které závisí na hydroxylové skupině, prozkoušeny ba- 

 revné reakce s dusičnanem rtutičnatým, kyselinou sírovou a octovou, 

 jakož i zbarvení, vznikající kopulací paranitrodiazobenzolchloridu s va- 

 nillinem v alkalickém prostředí; posléze znova studována tolikráte již 

 popsaná reakce barevná s chloridem železitým. Prozkoušení toto pro- 

 vedeno za účelem, aby se seznalo, pokud by se mohlo některého 

 z uvedených způsobů s prospěchem použíti ku kolorimetrickému sta- 

 novení vanillinu. 



Vodný roztok vanillinu vařen s neutrálným nebo kyselým roz- 

 tokem dusičnanu rtutičnatého barví se červeně; koncentrace roztoku 

 vauillinového nemá na intensitu zbarvení kapaliny velikého vlivu : in- 

 tensita zbarvení není přímo úměrná přítomnému vanillinu. Piperonal 

 reakce této vůbec nedává i když roztok sebe delší dobu se vaří. 

 Vaří-li se koncentrovanější roztok vanilliuu s dusičnanem rtutičnatým, 

 vylučuje se rosolovitá hmota průsvitná, jež se vyloučí vychladnutím 

 kapaliny v hojnější ještě míře; látka tato nebyla dosud blíže zkou- 

 mána. Ku kolorimetrickému určování se zbarvení tohoto z důvodů 

 z předu uvedených, jakož i k vůli ztrátám vanillinu varem způsobe- 

 ným, nehodí. 



Smíchá-li se vodný roztok vanillinu s 1 obj. konc. kyseliny sí- 

 rové a 7 2 obj. konc. kyseliny octové zbarví se kapalina fialočerveně ; 

 roztok piperonalu za těchže okolností barví se tmavozeleně. Pozoruje li 

 se zbarvení vanillinového roztoku v nádobkách s plarip.arallelními stě- 

 nami spektroskopem, objeví se absorbční spektrum, sestávající ze dvou 

 oranžových pásů mezi čarami C a D; absorbční spektrum zeleného 

 zbarvení piperonalu vykazuje jeden oranžový pás as uprostřed čar C 

 a I). Kolorimetricky, na základě této reakce, k vůli různosti zbarvení 

 obou roztoků, jakož i nejasnému odstínu, který vznikne smísením, 

 nebylo možno vanillin určovati; rovněž i spektroskopické dokazování 

 piperonalu vedle vanillinu nevedlo k cíli. 



Karmínové zbarvení povstalé smícháním roztoku paranitrodiazo- 

 benzolchloridu s alkalickým roztokem vanillinu při kolorimetrii dávalo 





