Stanovení vanillinu vedle piperonalu 9 



bodu pravidelně od osy úseček se vzdaluje, a vyhovuje rovnici přímky 



y — 0-97 x — 15-7 . . (1) 



tak že pro každé y lze ze vzorce 



X - 0-97 •••('*) 



vyčísliti každé x, značí-li y množství naváženého kondensačního pro- 

 duktu v mlg, a odpovldá-li x mlg vanillinu. Pro kontrolu vyšetřené 

 rovnice odváženo přímo v jednom případě 0'088 g vanillinu, v druhém 

 0-112 g, nalezeno 0-070 g a 0926, kdežto ze vzorce (1) vypočte se 

 pro ona odvážená množství vanillinu látky 0'0699 g a 0-0929 g. Lze 

 tudíž postupu uvedeného ku určování vanillinu právě tak dobře po- 

 užiti jako srážení ^9-bromfenylhydrazinem mnou navrženým. Způsob 

 tento zvláště se hodí i pro malá množství vanillinu; 0-02 g vanillinu 

 v 50 cm 3 roztoku dává sedlinku, jež se dá velice dobře beze ztráty 

 sfiltrovati a promýti. 



Při zředění na 100 cm 3 nacházejí se jiné výsledky; vyloučené 

 látky jest zde mnohem méně, malá množství vanillinu nelze přesně 

 určovati, bod ohybu čáry leží mnohem výše. Při malých množstvích vanil- 

 linu — pod 0-06 g — vylučuje se látka velice špatně, kapalina zůstává 

 stále kalnou a kalně i asbestem při filtraci prochází. 

 Tyto výsledky byly nalezeny: (Viz tab. str. 10.) 

 Nanesením těchto výsledků do soustavy souřadnic a spojením 

 jednotlivých bodů vznikne čára (tabulka, čára IL), přecházející od 

 bodu pro 0-09 g vanillinu v přímku, z jejíž rovnice vypočte se pro 

 množství vanillinu vzorec: 



_ ž/ + 38-25 

 X ~ 1-04 * ' {ó) 



Pro menší množství vanillinu, zvláště pod 0'06 g, jest lépe 

 z důvodů výše uvedených, stanoviti vanillin v objemu 50 cm 3 nežli 

 ve 100 cm 3 . 



Pokud třeba přesně udaný objem dodržovati poučují tyto po- 

 kusy : 15 cm 3 = 0*06 g vanillinu a 5 cm 3 kyseliny chloroplatičité zře- 

 děno vodou pouze na 45 cm 3 , po kondensaci nalezeno 0-0435 g vy- 

 loučené látky; v druhém pokusu totéž množství vanillinu a kyseliny 



Tř. matbematicko-přírodovědecká. 1900. 2 



