Příspěvky ku poznání rodu Aoolosoma. 19 



16. I-f-11+œ-f (I)-f 6 + 

 A B 



Řetězce : 17. 1+11+ g -f (I) -fJH-jH- I+6+_a 

 A C B 



18. 1+12 + 3 + 1 + 11 + # 

 A B 



Bližších konklust stran všeobecné zákonitosti dělení u Aphano- 

 neur dosud uzavírati nechci pro poměrně malý počet pozorovaných 

 řetězců. Podotýkám pouze, že — u Aeol. tenebrarum, pokud jsem 

 pozorovati mohl, — povstávají řetězce více než dvojčlenné vsunováním 

 (pučením) zooidů nejmladších mezi zvíře matečné a individuum nej- 

 blíže starší (Srovnej ze schémat č. 10. 13. 14. 17.) a že počet seg- 

 mentů zooidů dceřinných není spolehlivým vodítkem při stanovení doby 

 odloučení obou těl (matečného a dceřinného zvířete), nýbrž, že doba 

 ta se řídí různými nám neznámými vlivy a podmínkami. Jak při po- 

 hledu na schéma č. 1. vidíme, jest již šestičlenné individum schopno 

 samostatného života. Naproti tomu však pohlédneme-li na schéma 

 č. 18. znamenáme, že zooid jedenáctičlenný, ač už dávno překročil 

 počet šesti segmentů — dosud pevně se zvířetem matečným souvisí 

 a na něm jest závislým. — Totéž bych mohl opakovati i u zooidů 

 sedmi- a osmičlenných. — Podrobnějších zpráv o dělení u Aeolosomy 

 hodlám podati později. 



Zbývá mi poděkovati se p. Doc. dru. Mrázkovi za stálou radu 

 a pomoc jakou práci mé věnoval. Potřebným materiálem jsem byl 

 zásobován kollegou Zavřeleh, začež mu zde upřímně děkuji. 



