O varietách a anomáliích tvrdého patra lidského. 7 



lebky lidské 10 ), jsou však dle autora posledně jmenovaného velmi 

 obecné u gorilly. Také Killermann zjistil tento nález dvakráte mezi 

 7 exempláry tohoto druhu anthropoidů a sice po každé jednostranné 

 (v levo) 11 ). 



U člověka jest takové uspořádání šyů patrových dozajista velmi 

 vzácné. Nehledě k uvedeným případům Meckela, Hybtla a Waldeyera, 

 nalezl Stieda anomálii tu mezi skoro 1500 lebkami dvakráte a sice 

 jednou na lebce černocha v anthropologické sbírce Jardin des plantes 

 v Paříži a jednou na lebce novorozence v anatomické sbírce v Krá- 

 lovci 1 ' 2 ). Na XXIV. všeob. sjezdu něm. anthr. spol. v Hannoveru 

 (1893) předložil pak Mies (z Kolína n. R.) stejný případ z heidel- 

 berské sbírky anatomické. Killermann zjistil uspořádání toto mezi 

 1920 lebkami třikráte a sice dvakráte pouze na levé straně (lebka 

 Lotyše a lebka Hottentotta), jednou však na děcké lebce mnichov- 

 ského anthropologickélio ústavu jako dvojitou zdánlivě samostatnou 

 kůstku mezi oběma vodorovnými deskami kostí patrových, která však — 

 při bližším zkoumání — se jevila býti tvořena kostí radličnou. 13 j 

 Poněkud četněji t. j. třikrát mezi 328 lebkami nalezl Bi ntaro Adachi 14 ) 

 tuto anomálii u Zaponcü, ale právě tak zřídka t. j. jednou (mezi 

 408 či 1193 lebkami?) u Evropanů. Podobná uspořádání švů na ko- 

 stěném patře jsou tudíž vždy případy vzácné. Ve své sbírce nalezl 

 jsem případ ten jen jednou (mezi 411 lebkami) t. j. v 0"2 / a sice 

 opět jako Htrtl a Killermann na levé straně patra, současně s dvo- 

 jitým sadním trnem nosním (obr 2.). 



Waldeyer předpokládal jakousi souvislost obou těchto zjevů; 

 Bartels pak vyslovil domnění, že z dvojitého zadního trnu nosního 



111 ) Meckel: Handb. d. Menschl. Anat. II. Bd. Halle 1816 p. 132. — Hyrtl : 

 Lehrb. d. Anat. 17. Aufl. Wien 1887. p. 318. — Waldeyer 1. c. 



") Killermann 1. c. p. 405. — Na XXIV. všeob. sjezdu něm. spol. anthr. 

 prohlásil pak Waldeyer, že u většiny z "20 lebek gorilly (chovaných v Berlíne i 

 se jevil tento znak. pročeš má za to, že se tu nejedná o pathologický zjev. nýbrž 

 o tvar pro druh charakteristický. — Killermann (p. 415) upozorňuje vtom ohledu 

 na podobný zjev t. j. na processus frontalis oss. temp., který jest u gorilly zcela 

 pravidelný, ale který u orangutana se objevuje jen v 30 ü / a u nižších opic vůbec 

 se nevyskytuje. 



I2 ) L. Stieda: Der Gaumenwulst v. Internat. Beitr. z. wiss. Medizin.-. Fest- 

 schrift R. Virchow gewidmet z. Voll. s. 70 L. j. Berlin I. 18nl. p. 150. 



") Hyrtl (Österr. Zeitsch. f. prakt. Heilkunde VIII. J. Wien 186-2. p. 

 419—420) pozoroval podobnou vsutou kůstku na tomto místě. 



14 ) Anat. Untersuchungen an Japanern. Zeitsch. f. Morph, u. Anthrop. II, 



îoyo. p. L'08. 



