O varietách a anomáliích tvrdého patra Hdgkého. 1 1 



V nejnovější době udává Buntaro Adach[ 23 ), že štěrbiny ty nalezl 

 3 krát mezi (328) žaponskými, 5krát mezi (408?) evropskými a.jednou 

 mezi 135 staroegyptskými lebkami. 



Zkoumav v tom ohledu lebky své sbírky nalezl jsem následující 

 případy. 



Především vybíhá někdy od příčného švu do předu a sice více méně 

 poblíže střední čáry počínajíc, ale šikmým směrem k alveolariiímu 

 okraji směřujíc krátká (2 — 5 mm, zřídka delší) štěrbina (obr. 4. slp). 

 Případ ten zjistil jsem mezi 41G lebkami 12krát (2'9°/o) a sice 2krát 

 dvojitě (1 obojstranně, I pouze v levo), lOkrát jednoduše (5krát 

 obojstranně, 4krát v levo, 1 v právo). 



Obr. 5. 

 Přední a krátké zadní podélné štěrbiny postranní na lidském patru. 



Jen jednou vycházela z příčného švu na zad vybočeného a sice 

 právě na onom místě, kde se šev ten na zad obrací; jinak vyskyto- 

 vala se pouze při švu do předu vybočeném. Tu vybíhala štěrbina nej- 

 častěji z předního, zevního úhlu středního výběžku patrového, řidčeji 

 dále na zad aneb ze zevní části švu příčného. 



Vedle těchto zadních, podélných štěrbin an. b i samostatně vy- 

 skytují se pak někdy v přední části patra malé štěrbinky, které vy- 

 cházejí od zbytků mezičelistních švů (obr. 5. si a). Tyto směřují totiž 

 od otvorů incisivních nejprve šikmo na zad a lateralně, aby pak 

 náhle v ostrém úhlu se obrátily lateraluě do předu; právě z tohoto 

 úhlu vybíhají pak zmíněné malé štěrbiny přední, směřujíce l.tteralně 



32 ) 1. c. 



