O varietách a anomáliích tvrdého patra lidského. 



13 



probíhající od zadních otvoru patrových do přední části patra. Většina 

 autoru starších (Henke, Hyrtl, Merkel, Gray, Sappby, Broesike), 

 zná pouze jednu brázdu, někteří (Debierre, Quain, Hoffmann, Strambio) 

 zmiňují se o několika brázdách, ale bez bližšího popisu. Naproti 

 tomu konstatuje Stieda pravidelný nález dvou brázd po každé straně, 

 jedné mediální, druhé lateralní, které vycházejíce od foramen pterygo- 

 palatinum dále v předu se poněkud od sebe vzdalují. Mediální brázda 

 se ještě dělí na dvě větve, tak že se pak nacházejí celkem tři brázdy, 

 dvě mediální a jedna lateralní (srv. obr. 2—6, sum a sul) Vlastní 

 arteria palatina ant. probíhá v zevní brázdě podél výčnělku alveo- 

 lárního. Lateralně vysílá jen nepatrné větvičky ku dásním, ale medi- 



Obr. 7. 



Obr. 8. 



Obojstraimé překlenutí mediální brázdy Překlenutí lateralní brázdy cévní na levé 



straně a pateronásobné překlenutí vedlej- 



cévní na patru lidském. 



ších brázdiček na patru lidském. 



alně dvě větší konstantní větve, první, která však nezanechává na 

 kostěném patru po sobě stopy, ku skupině žláz v zadní části patra, 

 druhou pak, která odpovídá mediální brázdě a jest rozhodně kratší 

 než vlastní kmen. Ve společnosti arterií se nacházejí vény, kdežto 

 nervy probíhají více povrchně. 



Jak již starší autorové připomínají, bývají cévní brázdy někdy 

 po jedné neb obou stranách ohraničeny ostřejšími hranami aneb 

 alespoň hroty (proč. spinosi Broesike, proč. palatinus med. et lat. 

 Rüdinger, Spina palatina med. et. lat. Mies etc.), které se značně 

 přibližovati ba konečně splývati mohou, tak že se brázda překlene 

 a v krátký Jcanálek přemění, (obr. 7.) Případ takový - - a sice jediný 



