O varietách a anomáliích tvrdého patra lidského. 23 



odchylek vyskytuje, které jest záhodno zaznamenati. V dobře vytvo- 

 řených případech totiž, u nichž i klenba patra i řezáky pravidelně 

 jsou vyvinuty, vykazuje kostěné patro za oběma středními řezáky 

 podélný otvor, na jehož dně se objevují 4 dírky, jaksi křížem polo- 

 žené, totiž 2 větší postranní a tolikéž menší podle podélného švu 

 patrového. Oba větši — jak uvedeno — představují ústí obou ka- 

 nálků incisivních; menší však představují patrová ústí dvou chod- 

 biček, o které se právě jedná. Otvor předního kanálku jest pravi- 

 delně užší než zadní a při rozložení švu horních čelistí a kostí pa- 

 trových lze viděti, že se jako brázda mezi oba přední řezáky po- 

 někud prodlužuje. Tak tomu jest obyčejně a sice v případech dobře 

 vyvinutých. Ale mnohdy jedna nebo druhá z popsaných chodbiček 

 otvírá se na střední cestě při sestupu do nejbližšího kanálku Stenon. 

 Někdy splývá přední chodbička na konci se zadní; pak chybí 

 zadní dírka a naopak. Jindy jedna z obou chodbiček vchází při se- 

 stupu do bližšího kanálku incisivního; pak opět vychází a končí 

 vlastním ústím na patru. — Vůbec však jest to nález konstantní a 

 pravidelný, že ony kanálky nikdy nechybí u člověka; ovšem vysky- 

 tují se odchylky v jich východu na patru. Nechybí ani v plodu; ba 

 u toho jsou obzvláště patrné, u porovnání ku velikosti celého těla, 

 a jich otvory jsou tu velmi zřejmé. Konečně nacházím jak u plodu 

 tak u dorostlého člověka konstantně, že zadní otvor přináleží chod- 

 bičce pravé a pravé dutině nosní." 



Obě chodbičky jsou dle Scarpy určeny k průchodu nervů noso- 

 patrových a sice slouží prý pravidelně přední průchod levému, zadní 

 pravému z jmenovaných čivů. Vyobrazení, která Soarpa svým vý- 

 kladům připojuje, ukazují jasné vylíčené poměry. 



Z novějších autorů vyobrazuje pak Qüain 39 ) přesně uspořádání 

 dírek v otvoru incisivním dle popisu Scarpova. 



Htrtl 40 ) poznamenává, že oba přední průchody nosopatrové se někdy 

 při dalším postupu nesloučí k lichému, mediálnímu kanálu, nýbrž že 

 zůstanou oddělené, tak že se jeví foramen incisivum dvojité. 



Každý z těchto otvorů může prý se dále rozpadnouti v přední 

 větší a zadní menší dirku. Zřídka se objeví mezi dvěma odděleně 

 ústícími průchody lichá střední chodbička, která pak směřuje k pře- 

 pážce nosní a zde slepě končí; konečně připomíná Htrtl, že for. 

 incisivum se nezřídka jeví jako ústí objemné dutinky zvící hrachu, 

 v které ústí oba canales nasopalatini. 



39 ) Quain's Anatomy VIL edit. London 1S64. Part. I. p. 45. 

 10 . Lehrb. d. Anat. d. Mensch. 1881. 15. Aufl. p. 293. 



